Справа № 127/26552/19
Провадження № 22-ц/801/841/2020
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Якименко М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року	Справа № 127/26552/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Якименко М.М., 
суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛАР -Д» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року, постановлене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Федчишеним С.А.,
                                                В С Т А Н О В И В: 
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Градо строй» про стягнення пені за порушення терміну введення об`єкта будівництва в експлуатацію. 
Позовна заява мотивована тим, що 14.03.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Градо строй» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №117, згідно якого позивач придбав майнові права на об`єкт нерухомості. П. 4.1. договору вартість майнових прав визначена у Специфікації-Додаток №1 до договору.
Позивач вказує, що громадянином  ОСОБА_2 профінансовано об`єкт договору (квартиру загальною площею 57 кв.м по АДРЕСА_1 ) станом на 25 серпня 2016 року в сумі 460 000 гривень.
14.03.2018 за заявою ОСОБА_2 було переведено всі майнові права по договору № 117 на позивача ОСОБА_1 . Таким чином позивачем придбано майнові права на об`єкт нерухомості, що визначений у Специфікації - Додаток № 1 до договору. 
Строком введення в експлуатацію об`єкту будівництва є четвертий квартал 2018 року. Однак, станом на 20.09.2019 зазначений у договорі об`єкт будівництва в експлуатацію не введений та будь-яких повідомлень до позивача як покупця про виникнення обставин непереборної сили не надходило. 
Позивач зазначає, що відповідач порушив строки введення об`єкта будівництва в експлуатацію, так як четвертий квартал 2018 закінчився 31 грудня 2018 року. Починаючи з 01 січня 2019 року у відповідача виник обов`язок сплатити йому пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості майнових прав за цим договором за кожен день прострочення, що станом на 23.07.2019 включно становить 204 календарних дні. Розмір пені, враховуючи п. 6.3. договору, за розміром майнових прав у сумі 460 000 гривень з 01.01.2019 по 23.07.2019 становить 45 684,93 гривень. 
У зв`язку із зміною характеристик об`єкта будівництва позивач відповідно до додаткової угоди від 24.07.2019 дофінансував предмет договору на суму 151 716 гривень. Грошові зобов`язання як покупця перед продавцем виконано у повному обсязі, заборгованості немає. Вартість майнових прав позивача на об`єкт нерухомості збільшилась і складає 611 716 гривень. Внаслідок чого, розмір пені, враховуючи п. 6.3. договору, за розміром майнових прав у сумі 611 716 гривень з 24.07.2019 по 20.09.2019 включно становить 16 809,62 гривень. Разом розмір пені в період з 01.01.2019 по 20.09.2019 становить 62 494, 55 гривні. 
26.08.2019 позивач направив на адресу відповідача письмову претензію з вимогою сплатити пеню, яку відповідачем отримано 30.08.2019, однак, вона залишена відповідачем без відповіді. 
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року позов задоволено. 
Стягнуто з ТОВ «Градо строй» на користь ОСОБА_1  пеню за порушення виконання зобов`язання по договору купівлі - продажу майнових прав №117 від 14.03.2018 за період з 01.01.2019 по 20.09.2019 включно в розмірі 62 494,55 гривень. Вирішено питання про судові витрати у справі.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач ТОВ «Градо строй» подало апеляційну скаргу.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Градо строй» залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 без змін.
06 березня 2020 року ТОВ «ВІЛАР-Д», яке не брало участі у справі, подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовільнити частково. Оскільки вважає, що рішення не відповідає дійсним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
ТОВ «ВІЛАР-Д» вказує, що рішення суду першої інстанції впливає на майновий стан саме скаржника, тому вирішення позовних вимог у даній справі безпосередньо стосується його прав та законних інтересів. Оскільки скаржник несе персональну відповідальність за своєчасну здачу в експлуатацію об`єкта будівництва.
Зазначає, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути пеню за період з 01.01.2019 по 20.09.2019, однак з 07.05.2019 об`єкт будівництва перебував під арештом в рамках кримінального провадження та накладено арешт на майно ТОВ «Градо строй». Тому дані обставини унеможливлювали виконання ТОВ «ВІЛАР-Д» свого договірного обов`язку, щодо вчасного введення в експлуатацію об`єкта будівництва.
В свою чергу позивач  ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Інші учасники правом подання письмового відзиву на скаргу не скористались. 
Справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі слід закрити з наступних підстав.
За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 14.03.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Градо строй» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №117, згідно якого позивач придбав майнові права на об`єкт нерухомості. П. 4.1. договору вартість майнових прав визначена у Специфікації-Додаток №1 до договору. 
Згідно з додаткової угоди від 24.07.2019 ОСОБА_1 було дофінансовано предмет договору, тобто грошові зобов`язання позивача (покупця) перед відповідачем (продавцем) виконано у повному обсязі, заборгованості немає.
У визначені договором строки та на момент розгляду даної справи судом по суті відповідач не ввів об`єкт будівництва в експлуатацію. Тобто ТОВ «Градо строй» не виконало взятих на себе зобов`язань, тому зобов`язано покупцю сплатити пеню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. 
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Верховний Суд в своїй постанові від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17 наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.
У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Звертаючись із апеляційною скаргою, ТОВ «ВІЛАР-Д» зазначає, що вирішення позовних вимог у даній справі безпосередньо стосується його прав та законних інтересів. Оскільки між ТОВ «Градо строй» та ТОВ «ВІЛАР-Д» укладено 08.04.2016 договір генерального підряду на будівництво житлового будинку з приміщеннями торгово-офісного призначення по АДРЕСА_1 (а.с. 151-155). Тому ТОВ «ВІЛАР-Д» несе персональну відповідальність за своєчасну здачу в експлуатацію об`єкта будівництва. 
Отже, скаржник вказує, що рішення впливає на його майновий стан.
Спір щодо виконання або невиконання зобов`язань, визначені у вказаному договорі генерального підряду стосується інших договірних правовідносин між двома юридичними особами , має самостійний характер і підлягає розгляду в окремому порядку не за правилами цивільного, а за правилами господарського судочинства.
Як слідує із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року, судом першої інстанції вирішувалось питання виконання зобов`язань по договору від 14.03.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Градо строй». 
У мотивувальній та резолютивній частинах вказаного рішення відсутні висновки суду про права та обов`язки ТОВ «ВІЛАР-Д», тому підстави вважати, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «ВІЛАР-Д» відсутні.
Оскільки рішенням суду першої інстанції не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «ВІЛАР-Д», воно не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень статті 352 ЦПК України мають право апеляційного оскарження у даній справі.
Відтак апеляційне провадження підлягає закриттю.
Доводи скаржника щодо наявності у нього права на апеляційне оскарження рішення суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу (ч.2 ст.362 ЦПК України).
Оскільки дія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року була зупинена в порядку ч. 4 ст. 359 ЦПК України до закінчення апеляційного розгляду, його дію слід поновити.        
Керуючись ст.ст. 352, 362, 390 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛАР -Д» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градо строй» про стягнення пені за порушення терміну введення об`єкта будівництва в експлуатацію - закрити.
Поновити дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст ухвали складено 05 травня 2020 року.    

Головуючий                                                                 М.М. Якименко

Судді:                                                                         О.В. Ковальчук
                                                                               
                                                                         Т.Б. Сало