ПОСТАНОВА 
Іменем України

26 березня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/8921/18
провадження № 22-ц/4809/325/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Павелко І.Л. від 25 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. За рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2012 року з відповідача на користь матері ОСОБА_2 на її утримання були стягнуті аліменти в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2012 року і до досягнення нею повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2014 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно неї. 
Згідно довідки про прийняття іноземця на навчання від 05 липня 2016 року вона була прийнята на стаціонарне навчання в Економічний Університет м. Кракова (Республіка Польща) з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року. 
Також зазначила, що вона навчається на платній основі на третьому курсі університету, тому потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, наукової літератури, канцелярських товарів, медичних препаратів, оплату проїзду до місця навчання та Інтернету. 
Однак, відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги, хоча може її надавати, оскільки є працездатним за віком та станом здоров`я, має на праві власності квартиру та автомобіль.
Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до 30 вересня 2019 року. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2019 року позов задоволено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказує, що на даний час доходів не отримує, оскільки через наявну в нього судимість він не може працевлаштуватися у звичних для його досвіду підприємствах.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 03.11.1997 року Палацем реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис 1788 /а.с. 8/.
04 грудня 2013 року позивач змінила прізвище « ОСОБА_2 » на прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені /а.с.9/.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2014 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_2 .
Згідно з вимогами ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до довідки про прийняття іноземця на навчання від 05 липня 2016 року я прийнята на стаціонарне навчання в Економічний Університет м. Кракова (Республіка Польша) з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року /а.с.17/.
Згідно довідки від 11.01.2019 року виданої Економічним Університетом м. Кракова оплата за навчання складає три тисячі євро /а.с.38/.
Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від О6 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Звертаючись з позовом, ОСОБА_2 зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на оплату навчання, придбання продуктів харчування, одягу, взуття, наукової літератури, канцелярських товарів, медичних препаратів, оплату проїзду до місця навчання та Інтернету.
ОСОБА_1 заперечує щодо стягнення з нього аліментів, оскільки він не працевлаштований та доходів не отримує.
Апеляційний суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці на час навчання, оскільки він є працездатною особою, а доказів у відповідності до статті 81 ЦПК України наявності вад за станом здоров`я та інших обставин , що унеможливлює сплату аліментів, матеріали справи не містять.
Відповідач також не надав доказів того факту, що через судимість не має можливості працевлаштуватись.
Даних щодо наявності інших осіб на утриманні відповідача матеріали справи також не містять.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник