ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
іменем України

29 травня 2020 року
м. Харків

справа № 636/2438/18
провадження № 22-ц/818/2690/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Котелевець А.В.,
суддів – Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Чугуївська міська рада Харківської області, 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 лютого 2020 року в складі судді Ковригіна О.С.,

у с т а н о в и в :

12 червня 2018 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку набувальної давності та просила визнати за нею право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належав на праві власності чоловікові її бабусі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 спадкодавцем першої черги була його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також його доньки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті матері спадкоємцем першої черги є вона та ОСОБА_6 , яка відмовилась від спадщини на її користь. Її мати на момент смерті була зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вона фактично проживала з нею та здійснювала догляд.

Зазначає, що більше 11 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , щорічно саджає та обробляє город, піклується про будинок, сплачує щомісячні платежі за користування водою та електроенергією. Позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю даних щодо прийняття спадщини її бабусею ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись, на підстави, передбачені статтею 344 ЦПК України, просила визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26 лютого 2020 року у задоволенні позову - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підстави для задоволення позовних вимог, передбачені статтею 344 ЦК України, відсутні, оскільки володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав на набуття права власності. Позивачу було відомо власника майна, а також те, що підставою набуття права власності на вказане майно є спадкування. 
18 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з нормами глави 86 ЦК України однієї обізнаності про власника майна недостатньо для прийняття спадщини. Зазначає, що її мати, ОСОБА_4 не була рідною донькою ОСОБА_2 , тому не мала права на спадкування після його смерті. Також вказувала, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 04 червня 2018 року інформація щодо осіб, що були зареєстровані в спірному житловому будинку на час смерті власника – ОСОБА_2 , відсутня.
Чугуївська міська рада Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 лютого 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріали справи свідчать, що згідно з актовим записом про смерть від 26 серпня 1944 року в 1942 році помер ОСОБА_2 (а. с. 109 т. 1).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Чугуївським Міськомгоспом 12 жовтня 1948 року та довідкою КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 105, 128 т. 1).
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є його дружина   ОСОБА_3 . 
Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29 липня 1924 року (а. с. 103 т. 1).
Дані про прийняття спадщини ОСОБА_3 на дату смерті чоловіка в матеріалах справи відсутні.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим від 06 січня 2018 року (а. с. 110 т. 1).
Мати позивача ОСОБА_4 є рідною донькою ОСОБА_3 (до шлюбу - ОСОБА_7 ), що підтверджується довідкою про укладення шлюбу від 11 жовтня 1972 № 1193 та копією листа Державного архіву Харківської обласної державної адміністрації Харківської області від 10 квітня 2017 року І № 01-29/3-5Н (а.с. 117 т. 1).
На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а. с. 111 т. 1). 
Родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджується повторним свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 29 листопада 2016 року.
Після смерті матері позивач в строк, передбачений законом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою від 19 січня 2007 року (а.с. 119 т. 1).
З метою оформлення спадкових прав позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4 в графі «мати» записана – ОСОБА_8 .
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. 
Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). 
Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.
Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.
Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 була обізнана відносно власника майна, а також щодо того, що підставою набуття права власності на спірне майно є спадкування, а тому не можна вважати володіння позивачем будинку, який залишився після смерті її матері ОСОБА_4 , добросовісним.

З огляду на викладене, правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірний будинок за набувальною давністю відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо тривалого розгляду справи в попередніх судових засіданнях є безпідставними та не впливають на висновок суду, щодо відсутності підстав задоволення позову ОСОБА_1 про набуття права власності за набувальною давністю.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 29 травня 2020 року.
Головуючий А.В.Котелевець

Судді О.Ю. Тичкова
В.Б. Яцина