ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4298/18                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року                                                                           м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді           Ключковича В.Ю.,
суддів          Парінова А.Б.,         
                                                                                                            Пилипенко О.Є.,          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, суддя Непочатих В.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% замість 90% грошового забезпечення;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення позивачу розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, 75% - з 01.01.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2018.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 05.03.2019, виходячи з 90% грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; врешті позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що його дії щодо перерахунку пенсії позивача виходячи з 90% грошового забезпечення відповідають нормам законодавства, діючим на час проведення перерахунку та на момент розгляду позовної заяви. Пенсія позивачу зменшена не була, а під час перерахунку основний розмір пенсії був обчислений у розмірі 70 % грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства на момент здійснення перерахунку.
Також, апелянт вказує, що доводи позивача про те, що скасування судом окремих положень Постанови КМУ №103 дає підстави для незастосування обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії є хибними, оскільки у зв`язку з прийняттям рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 зміни до Постанови КМУ №103 у період з 05.03.2019 по 14.08.2019 не вносились, в іншій редакції не викладалась, нової постанови Кабінет Міністрів України не приймав.
24.02.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Позивач у відзиві вказує, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, і такий висновок був зроблений Верховним Судом у зразковій справі №240/5401/18 (рішення від 04 лютого 2019 року).
Також, позивач наголошує, що він має право на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом України №2262, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», і такий висновок був зроблений Верховним Судом у зразковій справі №160/3586/19 (рішення від 06 серпня 2019 року).
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зупинення провадження у справі задоволено; зупинено провадження у справі №620/4298/18 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19 (Пз/9901/12/19).
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі задоволено та поновлено апеляційне провадження у справі №620/4298/18.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивачу було призначено пенсію із розрахунку 90% від відповідних сум грошового забезпечення, а з 01.01.2018 пенсія була перерахована із розрахунку 70% від відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується копіями протоколу та розрахунків по пенсійній справі № ФЧ52673 (а.с. 19, т.1).
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»   позивачу було розраховано розмір пенсії до виплати: попередня сума пенсії - 3237,36 грн. та додатково: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% від підвищення пенсії 3199,14 грн. (1599,57 грн.); з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% від підвищення пенсії (2399,36 грн.); з 01.01.2020  планується виплачувати 100% від підвищення пенсії (3199,14 грн.).
Не погоджуючись з розміром своєї пенсії позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, проте листом від 12.12.2019 №  4877/03/А-12 позивачу роз`яснено порядок виплати пенсії згідно Закону України № 1166-VІІ від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та повідомлено, що пенсія виплачується згідно чинного законодавства (а.с. 20-22, т.1).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку з 01.01.2018 пенсії у розмірі 70% замість 90% грошового забезпечення та щодо зменшення позивачу розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 з 01.01.2018, 75% - з 01.01.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу максимального розміру пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення, а враховуючи, що пункт 2 Постанови №103 втратив чинність з 05.03.2019 (з дня набрання рішенням суду у справі № 826/3858/18 законної сили), тому і обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, з огляду на що позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії, з 05.03.2019.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку з 01.01.2018 пенсії позивачу у розмірі 70% замість 90% грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2018, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу - жовтень 2004) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а)  особам  офіцерського  складу,  прапорщикам  і   мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за  контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20  років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за  станом  здоров`я   -   55  процентів  відповідних  сум  грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти  відповідних  сум  грошового  забезпечення;  
б)  особам  офіцерського  складу,  прапорщикам  і   мічманам, військовослужбовцям надстрокової  служби  та  військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  загальний  трудовий  стаж  25 календарних років і більше, з яких  не  менше  12  років і 6 місяців становить військова служба, служба  в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років  - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних  сум  грошового  забезпечення (стаття 43); 
в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б"  цієї  статті,  які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1,  розмір  пенсії за вислугу років збільшується на 10  процентів,  а  віднесеним  до категорій 2,  3   -   на  5  процентів    відповідних сум грошового  забезпечення. 
Загальний розмір  пенсії,  обчислений  відповідно до цієї статті, не повинен  перевищувати 90  процентів  відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали  участь у  ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи  під  час  проходження  служби  і  віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70». Згідно з пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пункт 23 розділу ІІ вказаного Закону набрав чинності з 1 травня 2014 року. Таким чином, обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70% застосовуються до пенсій, які призначаються з 1 травня 2014 року.
Стаття 13 Закону №2262 застосовується при призначенні пенсій. Натомість перерахунок пенсій врегульовано статтею 63 Закону №2262.
Згідно частини четвертої статті 63 Закону України № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (в редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018) встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"
Відтак, статтею 63 Закону №2262 та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 не передбачено зміну розміру, з якого призначена пенсія, при її перерахунку.
Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Таким чином, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року).
Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Таким чином, з огляду на те, що дана справа є типовою в цій частині позовних вимог та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18, як у зразковій справі, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Таким чином, відповідач при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону №2262 неправильно застосував статтю 13 вказаного Закону, тому його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними, а перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням максимального розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновки суду першої інстанції. 
Щодо позовних вимог в частині виплати підвищення до пенсії частинами, колегія суддів зазначає наступне.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018.
Також постановлено уповноваженим органам, у тому числі Міністерству оборони, після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.
Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
З метою реалізації норми частини 4 статті 63 Закону України №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Відповідно до пункту 1 цієї постанови прийнято рішення перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704).
Згідно з пунктом 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Наявними у матеріалах справи протоколами перерахунку пенсії підтверджується, що починаючи з 1 січня 2018 року виплата перерахованої пенсії позивача здійснювалася поетапно у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по дату подання позову до суду - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядка проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України №2262-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до приписів частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.
Частиною 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року.
Таким чином, виплата пенсії у період з 01 січня 2018 року по 05 березня 2019 року мала здійснюватися відповідачем у порядку, встановленому пунктом 2 Постанови №103.
Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №240/6263/18 та від 11 березня 2020 року у справі №160/3586/19.
Отже, встановлене пунктом 2 Постанови № 103 обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії втратило чинність із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, тобто 05.03.2019 року, а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню.
Враховуючи викладені обставини та те, що пункти 1, 2 постанови №103 були чинними до 05.03.2019, а відтак підлягали застосуванню відповідачем в межах даних правовідносин, оскільки встановлений Кабінетом Міністрів України порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, є обов`язковим для виконання органами державної влади, зокрема відповідачем у справі, який є учасником цих відносин та на якого розповсюджується дія цього нормативно-правового акту, та є обов`язком для виконання, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач набув права на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, починаючи з 05.03.2019.
Діяти у інший спосіб, ніж це встановлено на законодавчому рівні для відповідача, останній не має правової можливості, а тому не можна вважати, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснюючи з 01.01.2018 по 05.03.2019 виплати перерахованої пенсії позивачу в порядку, встановленому Постановою № 103, діяло протиправно.
Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 2040/6740/18.
Разом з тим, враховуючи, що пункт 2 Постанови № 103 втратив чинність з 05.03.2019 (з дня набрання рішенням суду у справі № 826/3858/18 законної сили), тому і обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії, з 05.03.2019.
При цьому, колегія суддів враховує доводи апелянта, що в подальшому Кабінетом Міністрів України 14.08.2019 прийнято постанову № 804   «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019.
Згідно даної постанови установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.
Однак, після набрання законної сили 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, у відповідача виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення, а у позивача виникло право на отримання пенсії в більшому розмірі.
Разом з тим, постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804   «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка встановлює її зворотну дію в часу, оскільки поширює свою дію на весь 2019 рік, звужує обсяг встановленого вище права позивача на виплату перерахованої йому пенсії в 100% розмірі.
Частиною другою статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Така правозастосовна практика Кабінету Міністрів України суперечить принципу верховенства права, зокрема таким її складовим, як забороні зворотної дії закону.
При цьому, четверта статті 63 Закону № 2262-XII також встановлює, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
З урахуванням зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 05.03.2019, виходячи з 90%   грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції   правильно встановлені обставини справи, судове рішення в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги   не спростовують висновки суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -          

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                     А.Б. Парінов

                                                                                                      О.Є. Пилипенко