Провадження № 33/4820/229/20 
Справа № 370/2232/19 Головуючий в 1-й інстанції Завадська О. П. 
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Матущак М. С. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2020 року м.Хмельницький
Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сидорука Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Старокостянтинівського районного суду від 27 лютого 2020 року, 
в с т а н о в и в:
Цією постановою 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружений, має на утримані трьох неповнолітніх дітей, не працює, 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
За постановою суду, ОСОБА_1 26 липня 2019 року о 08 год 50 хв при виїзді на перехрестя з другорядної дороги по вул. Першого Травня на головну дорогу по вул. Київська с. Колонщина Макарівського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Chery Amulet», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України (дати дорогу) та в порушення п.16.12 ПДР, відповідно до якого «на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух», не надав дорогу автомобілю марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_3 , що наближався до цього перехрестя з другорядної дороги по вул. Слобідська в напрямку головної дороги по вул. Київська. В результаті цього відбулось зіткнення автомобілів та останні отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 уважав постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стверджував, що суд хоча й установив, що ОСОБА_3 здійснив об`їзд його автомобіля з правого боку на перехресті, про що свідчать механічні пошкодження, однак надав неправильну оцінку цим обставинам, а саме, що такий об`їзд був вимушеним внаслідок порушення ним ( ОСОБА_1 ) правил проїзду перехресть рівнозначних доріг, де він повинен був пропустити автомобіль під керуванням потерпілого.
Уважав, що п.16.12 ПДР надає перевагу в русі на перехресті рівнозначних доріг транспортним засобом, що наближаються праворуч. Проте, його транспортний засіб вже здійснив маневр повороту, тобто перетнув перехрестя, і лише в цей момент він помітив, як паралельно з ним на великій швидкості в цьому ж напрямку руху їхав автомобіль «Subaru», випередивши його, та безпосередньо перед його автомобілем, змінив напрямок руху, внаслідок чого допустив зіткнення задньою лівою частиною із його ( ОСОБА_1 ) задньою частиною автомобіля та після цього зайняв його смугу руху та зупинився паралельно з ним.
Зазначав, що судом неправильно відображені показання свідка ОСОБА_1 , який вказував, що водій «Chery Amulet» здійснив виїзд на перехрестя, оскільки до нього не наближались інші автомобілі.
Відтак уважав, що саме ОСОБА_3 винен у спричиненні ДТП, який перевищив швидкість та здійснив обгін на перехресті. Твердження потерпілого про те, що зіткнення відбулось в той момент, коли його автомобіль проїхав перехрестя та був на головній дорозі, а автомобіль «Chery Amulet» був у нього позаду і розміщувався під кутом 90 градусів, апелянт уважає технічно неспроможними.
Також уважав, що п.16.12 ПДР стосується проїзду рівнозначних доріг, а це перехрестя є перехрестям головної та двох другорядних доріг.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сидорука Д.В. на підтримання доводів, викладених у апеляційній скарзі, приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при розгляді справи дотримався зазначених вимог закону.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
У місцевому суді заслухано пояснення представників обох сторін, показання свідків, досліджено наявні у справі документи. При цьому суд ретельно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам.
Відповідальність за ст.124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п.16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Проте як слідує з досліджених у судовому засіданні доказів, ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР (дати дорогу) та в порушення вимог п.16.12 ПДР не надав дорогу автомобілю марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_3 , що наближався до цього перехрестя з другорядної дороги по вул. Слобідська в напрямку головної дороги по вул. Київська. 
Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3 , який вказав, що при виїзді з другорядної дороги по вул. Слобідська в с. Колонщина Макарівського району на перехрестя в напрямку головної дороги по вул. Київська в нього не було перешкод для проїзду, оскільки автомобіль зліва зобов`язаний був його пропустити, в`їхав на перехрестя і майже його перетнув, коли відчув удар ззаду. Заперечував обгін автомобіля ОСОБА_1 .
Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_4 . 
Такі обставини об`єктивно підтверджуються схемою ДТП, фотоілюстраціями та відеозаписом.
Безпідставним є твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що п.16.12 ПДР у даній ситуації не може бути застосовано, оскільки стосується проїзду рівнозначних доріг, а зазначене перехрестя не є рівнозначним.
Як установлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рухались по другорядних дорогах в напрямку до головної, відтак, зазначене перехрестя є перехрестям рівнозначних доріг.
Водночас здійснення потерпілим ОСОБА_3 маневру обгону чи обїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не позбавляло останнього обов`язку дотримання п.16.12 ПДР 
При цьому апеляційний суд виходить також з того, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ПДР України (п.1.4 Правил).
Відтак, постанова суду є законною і відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Керуючись ст.294 КУпАП,
                               п о с т а н о в и в:
Постанову судді Старокостянтинівського районного суду від 27 лютого 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                                 М.С. Матущак