Ухвала 
 
30 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/24021/15-ц
 
провадження № 61-20136св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
            
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4 ) про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Коток Андрій Миколайович на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: 1 - коридор; 2, 4, 6 - жилі; 5 - санвузол; загальною площею - 73,3 кв. м, житловою площею - 56,1 кв. м.
Визнано за  ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: 1 - коридор; 2, 4, 6 - жилі; 5 - санвузол; загальною площею - 73,3 кв. м, житловою площею - 56,1 кв. м.
Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку автомобілю марки Volkswagen, модель Touareg, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2967 куб. см., номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 .
Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку автомобілю марки Volkswagen, модель Touareg, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2967 куб. см., номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4 ) - задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року в частині визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за кожним, право приватної власності на 1/2 частину автомобіля Volkswagen, модель Touareg, 2008 року випуску - змінено, виклавши резолютивну частину рішення у цій частині у новій редакції:
Позов  ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль у порядку поділу майна подружжя задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за кожним, право власності на Ѕ частину автомобіля Volkswagen, модель Touareg, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер №  НОМЕР_2 , без реального поділу із залишенням у їхній спільній частковій власності.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року в частині визнання за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за кожним, право приватної власності на Ѕ частину квартири залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Коток А. М., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 
34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4 ) про поділ спільного майна подружжя призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     І. А. Воробйова 

                                                                                                  Р. А. Лідовець  

                                                                                                  Ю. В. Черняк