ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 213/4924/19(2-а/213/10/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Якименка Максима Андрійовича на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 19 лютого 2020 р. (суддя Нестеренко О.М.) в адміністративній справі №213/4924/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Якименка Максима Андрійовича,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1825374 від 05 грудня 2019 р., винесену відповідачем.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що постанова відповідача є протиправною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки 05 грудня 2019 р. після 12 години ночі він не керував транспортним засобом, вийшов зі своєї квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для того, щоб забрати з автомобіля особисті речі. Проте, в цей час цей час до нього підійшли патрульні поліції, які запитали у нього для перевірки водійське посвідчення. На думку позивача, у зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом, у нього не виникло обов`язку пред`явити на вимогу поліцейського водійське посвідчення. Про притягнення до адміністративної відповідальності позивач дізнався після того, як звернувся до управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг із заявою про надання копії постанови, оскільки на місці складання постанови відповідач не надав йому копію оскарженої постанови. Зазначив, що в оригіналі постанови міститься підпис невідомої особи про її отримання.
Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2020 р. позов задоволено, визнано протиправними дії Інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Якименка Максима Андрійовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 425 гривень за частиною 1 статті 126 КУпАП; скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1825374 від 05 грудня 2019 р., винесену Інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Якименком Максимом Андрійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 425 гривень за частиною 1 статті 126 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП - закрито.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку поліцейським взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержантом поліції Якименком М.А.
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що 05 грудня 2019 р. близько 03 год. 17 сек. було помічено транспортний засіб Mersedes-Benz Е 320, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого звернув на себе увагу неадекватним керуванням транспортного засобу. Під час перевірки документів водій не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив підпункт «а» пункту 2.4 ПДР. Особу було встановлено водія за допомогою інформаційної бази ІПНП "Армор". Також відповідно до відеозапису позивач на неодноразове звернення до нього по імені та батькові відповідав та не заперечував, що це він. Позивача було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснено його права та порядок та строки оскарження постанови, що підтверджується відеозаписом.Судом першої інстанції прийнято до уваги, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові, та не спростував факт порушення пункту 2.4 «а» ПДР. Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, а рух транспортного засобу - відеозаписом з автомобільного відеореєстратора.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою поліцейського взводу №3 роти 32 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим сержантом поліції - Якименко Максима Андрійовича серії ЕАК № 1825374 від 05 грудня 2019 р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень за порушення підпункту «а» пункту 2.4 ПДР.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки з наданого відповідачем відео з боді- камери не вбачається керування позивачем транспортним засобом, а зафіксовано лише факт перебування позивача за кермом, тому вимога інспектора поліції до ОСОБА_1 про надання посвідчення водія відповідної категорії є незаконною і ненадання такого документу позивачем не може вважатись порушенням частини 1 статті 126 КУпАП. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, зафіксовано лише у постанові про адміністративне правопорушення та спростовується наведеними позивачем доводами і наданим відповідачем відео з боді-камери. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення      (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 126 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно  з частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Як вбачається зі змісту спірної постанови, ОСОБА_1 не надав для перевірки документи, зазначені в пункті 2.4 ПДР, чим порушив підпункт «а» пункту 2.4 ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також договору (поліса) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Також у спірній постанові зазначені номери технічних засобів, за допомогою яких було здійснено відеозапис: б/к 00115, 00130.
З наданих до суду першої інстанції відеозаписів вбачається, що на час звернення відповідача до позивача з вимогою надати посвідчення водія, позивач знаходився на кермом транспортного засобу з працюючим двигуном.
Вказані обставини спростовують доводи позивача та висновки суду першої інстанції щодо відсутності складу адміністративного правопорушення.
Колегія суддів вважає, що вказаний відеозапис є належним доказом, що підтверджує правомірність постанови відповідача серії ЕАК № 1825374 від 05 грудня 2019 р., тому позов задоволенню не підлягає.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Якименка Максима Андрійовича - задовольнити.
Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2020 р. в адміністративній справі №  213/4924/19 - скасувати та ухвалити  нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Якименка Максима Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.        
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 червня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук