Справа № 460/1297/16-ц                                        Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М. 
Провадження № 22-ц/811/302/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,
       секретар: Симець В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу заапеляційними скаргами ОСОБА_1  в інтересах  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , в інтересах якої діє  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_7 , в інтересах якого діє  ОСОБА_4 на рішення Яворівського районного суду Львівської області в складі судді Карпин І.М. від 25 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 , який також подано в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а :
рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 2 100 (дві тисячі сто) гривень.
Вказане рішення оскаржили ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє  ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в інтересах якої діє ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням матеріального та процесуального права. Зазначає, що у позовній заяві, яка була подана ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди наведено ряд обставин, які не відповідають дійсності та належно не підтверджені позивачами, але суд приймав їх до уваги та не врахував, що дані аргументи є відверто надумані. Звертає увагу, що в судовому засіданні не були позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та не підтвердили викладені обставини в позовній заяві. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє  ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в інтересах якої діє ОСОБА_4  просить змінити рішення та задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з Відповідача на користь Позивача 2 ( ОСОБА_5 ), Позивача 3 ( ОСОБА_6 ), Позивача 4 ( ОСОБА_7 ) в повному обсязі. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на необґрунтовані висновки суду першої інстанції в частині визначенні судом розміру шкоди, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивачів, та як наслідок порушення в цій частині вимог матеріального та процесуальної норми щодо об`єктивності, справедливості та неупередженості розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Щодо моральної шкоди заподіяної ОСОБА_5 (Позивач 2) вважає, що суд належно не врахував всі обставини завданої моральної шкоди, зокрема те, що трагічний випадок викликав великі зміни в житті ОСОБА_5 та мав істотний вплив на погіршення життєвої ситуації в родині. У даному випадку має місце смерть близької особи, яка несе значні психологічні страждання для доньки. Вказує, що трагічний випадок спровокував у Позивача 2 значні психологічні та емоційній переживання. Судом належним чином не враховано, що ОСОБА_8 з батьком мали дуже сильний емоційний зв`язок, любили проводити час разом. Батько завжди підтримував доньку, допомагав фінансово, був моральною опорою у її житті. Внаслідок цієї трагедії Позивач 2 відсуває самотність, величезну біль та значні психологічні страждання. Щодо моральної шкоди заподіяної ОСОБА_6 (Позивач 3) зазначає, що судом належно не враховано, що смерть батька стала для доньки величезним шоком, слід від якого залишається і до сьогоднішнього дня. Смерть батька спричинила великі переживання, оскільки вони з батьком мали дуже сильний духовний зв`язок, між ними завжди панувала взаємоповага та порозуміння. Судом належним чином не враховано, що втрата найближчої та найріднішої людини назавжди залишить тяжкий психологічний слід в душі доньки, оскільки ніхто не зможе замінити дитині батьківську любов. Щодо моральної шкоди заподіяної ОСОБА_7 (Позивач 4) звертає увагу, що судом належно не враховано, що величезним стресом та шоком стала смерть батька для його сина, якому на момент дорожньо-транспортної пригоди виповнилось вісім років. Без сумніву трагічна смерть батька відбилась на психологічному стані Позивача 4. Судом належним чином не враховано, що батько був дуже близьким зі своїм рідним сином, тому Позивач 4 до сьогоднішнього дня не може пережити передчасну смерть рідного батька. Тяжкі наслідки втрати в такому ранньому віці рідного батька супроводжуватимуть Позивача 4 на протязі всього життя. Зазначає, що в даному випадку має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Враховуючи обставини справи, відшкодування моральної шкоди в розмірі по 70 000 грн. для Позивача 2, Позивача 3, Позивача 4 є недостатнім і не є справедливою компенсацією за страждання завдані смертю рідного батька - ОСОБА_9 . За таких обставин рішення Яворівського районного суду Львівської області не відповідає вимогам щодо законності й обгрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення цивільного спору, що є підставою для зміни винесеного рішення. 
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що від представника позивачів та від відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі сторін та їх представників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга ж ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до задоволення не підлягає з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.4, ст.12, ч.1 ст. 13, ч.6 ст. 141 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, ч.2 ст. 1168, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та задовольняючи частково позов, виходив з того, що 22.06.2014 приблизно о 23:50 год. ОСОБА_2 в с.Наконечне-Перше Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху автодорогою «Львів-Краковець» у напрямку до м.Львова, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1969 року народження, в результаті чого пішоходу ОСОБА_9 були спричиненні тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди. Постановою слідчого СУ ГУМВС у Львівській області Репія Я.В. від 15 грудня 2014 року, кримінальне провадження №12014140000000376 внесене до ЄРДР 23.06.2014 закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 27.05.1998 у Яворівському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області, було укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , актовий запис №30. Суд встановив, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2009 року, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було розірвано. Таким чином, позовна вимога ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи в розмірі 350 000 грн. до задоволення не підлягає, оскільки станом на момент смерті фізичної особи шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було розірвано. Доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4  та ОСОБА_9 проживали однією сім`єю, суду не надано. Суд погодився з доводами законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що внаслідок смерті батька завдано значну моральну шкоду, яка полягає у понесених ними душевних стражданнях, оскільки вони з батьком були в дуже хороших відносинах, батько їх завжди підтримував, давав поради, разом проводили час. Після загибелі батька, діти тривалий час перебували у пригніченому стані, відчували постійний неспокій, тривогу, досі відчувають біль втрати батька. Даний випадок призвів до вимушених змін у їхньому житті, оскільки ніхто не зможе замінити їм батьківську любов. Враховуючи наведене та принципи розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а тому з ОСОБА_12 слід стягнути моральну шкоду в розмірі по 70 000 грн., що на думку суду буде достатньою компенсацією завданих моральних страждань. Зважаючи на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак у певній його частині таким не відповідають; а також у певній частині обставини, які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає зміні.
23.03.2016р. ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив:
?стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь Позивача 1 - ОСОБА_4 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. компенсації за заподіяння моральної шкоди;
?стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь Позивача 2 - ОСОБА_5 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. компенсації за заподіяння моральної шкоди;
?стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь Позивача 3 - ОСОБА_6 200 000 (двісті тисяч) грн. компенсації за заподіяння моральної шкоди;
?стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь Позивача 4 - ОСОБА_7 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. компенсації за заподіяння моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Наконечне-Перше Яворівського району Львівської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час руху автодорогою Львів-Краковець здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. 15 грудня 2014 року слідчим міліції ОСОБА_14 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Відсутність складу злочину, чи у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінального-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Після смерті ОСОБА_9 позивачам заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає насамперед у втраті близької людини, моральних та фізичних стражданнях внаслідок порушення цілісності їхньої сім`ї. Позивач втратила чоловіка, рідного батька, який допомагав родині у всіх труднощах в повсякденному житті, був їхньою опорою та підтримкою. Після смерті чоловіка, на утриманні у дружини - ОСОБА_4 залишились троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2000 року народження, ОСОБА_6 , 2002 року народження та ОСОБА_7 , 2005 року народження. Померлий ОСОБА_9 здійснював утримання своєї сім`ї, неповнолітніх дітей, постійно піклувався про них, надавав матеріальну допомогу та приймав участь в їхньому вихованні. Після смерті чоловіка, весь тягар утримання, виховання неповнолітніх дітей ліг на плечі дружини, яка змушена піклуватись про свою сім`ю самостійно без жодної допомоги. Більше того, їй як матері трьох дітей важко спостерігати як діти сумують та постійно згадують про свого батька, що створює нестерпну біль та душевне занепокоєння. Після трагічного випадку, значною мірою погіршилось її здоров`я та емоційний стан, які проявляються тривогою, страхом, насамперед за майбутнє своїх дітей, які були позбавленні батьківського виховання та підтримки. В зв`язку з чим вона змушена постійно приймати ліки та препарати для покращення свого здоров`я, яке раптово погіршилось внаслідок смерті її чоловіка. З врахуванням наведеного, вважає, що сума коштів в розмірі 350 000 грн. буде достатньою для компенсації та полегшення її моральних страждань, понесених у зв`язку із смертю чоловіка - ОСОБА_9 . Що стосується моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 внаслідок трагічної загибелі її батька ОСОБА_9 , то даний випадок викликав великі зміни в житті ОСОБА_5 та мав істотний вплив на погіршення життєвої ситуації в родині. У даному випадку має місце смерть батька. Трагічний випадок спровокував у ОСОБА_5 значні психологічні та емоційні переживання. ОСОБА_8 з батьком мали дуже сильний емоційний зв`язок, любили проводити час разом. Батько завжди підтримував доньку, допомагав фінансово, був моральною опорою у її житті. Внаслідок цієї трагедії ОСОБА_5 відчуває самотність, величезну біль та значні психологічні переживання. З врахуванням обставин, вважає, що сума коштів в розмірі 150 000 грн. буде достатньою для компенсації та полегшення моральних страждань понесених у зв`язку із смертю батька - ОСОБА_9 . Що стосується моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_6 внаслідок трагічної загибелі її батька ОСОБА_9 , то дана подія стала для ОСОБА_6 великим шоком. Смерть батька спричинила великі переживання, оскільки вони з батьком мали дуже сильний духовний зв`язок, між ними завжди панувала взаємоповага та порозуміння. Втрата найближчої та найріднішої людини назавжди залишить тяжкий психологічний слід в душі доньки, оскільки ніхто не зможе замінити дитині батьківську любов. З врахуванням обставин, вважає, що сума коштів в розмірі 200 000 грн. є достатньою для компенсації та полегшення моральних страждань, понесених у зв`язку із смертю батька - ОСОБА_9 . Що стосується моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_7 внаслідок трагічної загибелі його батька ОСОБА_9 , то даний випадок був для малолітнього ОСОБА_7 , якому на момент ДТП виповнилось лише вісім років, великим стресом та шоком. Без сумніву трагічна смерть батька відбилась на психологічному стані ОСОБА_15 . Батько був дуже близьким зі своїм рідним сином. З врахуванням обставин та виходячи з малолітнього віку ОСОБА_7 вважає, що сума коштів в розмірі 250 000 грн. буде достатньою для компенсації та полегшення моральних страждань ОСОБА_7 , понесених у зв`язку із смертю батька - ОСОБА_9 . Крім цього, відповідачем ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій для компенсації завданої шкоди, тому завдана моральна в сукупності оцінюється в розмірі 950 000 грн. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось та не спростовано, -22.06.2014 приблизно о 23:50 год. ОСОБА_2 в с.Наконечне-Перше Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху автодорогою «Львів-Краковець» у напрямку до м.Львова, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1969 року народження, в результаті чого пішоходу ОСОБА_9 були спричиненні тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди.
Постановою слідчого СУ ГУМВС у Львівській області Репія Я.В. від 15 грудня 2014 року, кримінальне провадження №12014140000000376 внесене до ЄРДР 23.06.2014 закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 27.05.1998 у Яворівському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області, було укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , актовий запис №30.
Крім цього, судом встановлено, що загиблий ОСОБА_9 є батьком неповнолітніх позивачів, одна із яких за час розгляду справи стала повнолітньою, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2009 року, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було розірвано.
Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Окрім цього за ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Також, згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Також відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку встановивши факт заподіяння моральної шкоди позивачам, дітям загиблого, внаслідок смерті їх батька в результаті ДТП, про яку йшлося. Вказаний факт відповідачем не оспорювався та ним не спростований.
Однак, аналізуючи розмір, визначений судом першої інстанції для відшкодування моральної шкоди позивачам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції фактично не оспорювалось) в контексті згаданих норм закону, - колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було враховано всі обставини, що мали при цьому значення.
Так, слід сказати, що судом першої інстанції без достатніх для цього підстав не було враховано виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Яворівської центральної районної лікарні від 02.06.2016р.(а.с.42) з якої вбачається, що позивачка ОСОБА_5 з 2014 року хворіє вегето-судинною дистонією, що супроводжується головними болями, головокружінням, нервовими зривами. Вказаний доказ слід вважати (зважаючи на відсутність будь-яких заперечень його чи спростувань) свідчить, що вказане захворювання виникло внаслідок втрати батька, зважаючи на відсутність даних про таке захворювання у позивачки до смертельної ДТП та даних про можливість виникнення такого у молодої особи з інших причин.
Крім цього, щодо обставин заподіяння шкоди усім позивачам (дітям загиблого), то слід вважати очевидним, що передчасна втрата батька для будь-якої людини, тим більше при наявності життєвих зв`язків між ними, однозначно спричиняє моральні страждання, що мало місце і у даному випадку чого відповідачем, також, не оспорено та не спростовано.
Аналізуючи причини та спосіб завдання моральної шкоди позивачам, визначаючи характер, глибину душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір визначений судом першої інстанції для відшкодування моральної шкоди позивачам значно занижений.
Так, позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 втратили батька, з яким вони протягом його життя підтримували добрі життєві стосунки. Батько займав важливе місце в їх житті.
Внаслідок смерті батька позивачка ОСОБА_5 зазнала глибокої психологічної травми. Так, ОСОБА_8 з батьком мали дуже сильний емоційний зв`язок, любили проводити час разом. Батько завжди підтримував доньку, допомагав фінансово, був моральною опорою у її житті. Внаслідок цієї трагедії ОСОБА_8 відчуває самотність, величезну біль та значні психологічні страждання. Також, смерть батька стала для доньки ОСОБА_6 величезним шоком, слід від якого залишається і до сьогоднішнього дня. Смерть батька спричинила великі переживання, оскільки вони з батьком мали дуже сильний духовний зв`язок, між ними завжди панувала взаємоповага та порозуміння. Також, величезним стресом та шоком стала смерть батька для його сина ОСОБА_7 , якому на момент дорожньо-транспортної пригоди виповнилось вісім років. Без сумніву трагічна смерть батька відбилась на психологічному стані сина, оскільки батько був дуже близьким зі своїм рідним сином, тому ОСОБА_16 до сьогоднішнього дня не може пережити передчасну смерть рідного батька. Тяжкі наслідки втрати в такому ранньому віці рідного батька супроводжуватимуть дитину на протязі всього життя. 
Відтак, колегія суддів вважає, що передчасна смерть батька, близької для позивачів людини - однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.
Діти, які стали напівсиротами, втративши одного з батьків, втратили можливість у дитячому та юнацькому віці отримати допомогу та підтримку від батька, належне виховання, матеріальну допомогу, що відновлені у будь-який спосіб бути не можуть. 
Крім цього, вони втратили і можливість тривалого життєвого зв`язку з одним із батьків протягом свого майбутнього життя. Вказане не може не впливати на їх подальше як дитяче та юнацьке, так і доросле життя та зумовлює для них непоправні зміни у їх житті.
Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню визначений судом першої інстанції занижений та підлягає зміні. А саме, слід вважати достатнім розміром для відшкодування моральної шкоди позивачам неповнолітнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - 100000 грн., ОСОБА_5 ж - 150 тис. грн., зважаючи, що окрім наведених вище негативних наслідків загибель батька спричинило для неї і захворювання, про яке йшлося.
Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 слід визнати частково обґрунтованими та таку задовольнити частково.
Рішення ж суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення в цій частині в такій редакції:
«Позов ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , в інтересах якої діє  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_7 , в інтересах якого діє  ОСОБА_4 до  ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 150000 гривень для відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.
Стягнути з  ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 100000 гривень для відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь 100000 гривень для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.
В задоволенні решти позову - відмовити.».
Рішення ж суду першої інстанції в частині вирішення судових витрат слід залишити без змін.
Доводи ж апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , зважаючи на наведене вище слід відповідно визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 - задовольнити частково.
       Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2019 року в частині вирішення позовних вимог змінити, виклавши резолютивну частину рішення в цій частині в такій редакції:
«Позов ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , в інтересах якої діє  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_7 , в інтересах якого діє  ОСОБА_4 до  ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 150000 гривень для відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.
Стягнути з  ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 100000 гривень для відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.
Стягнути з  ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 100000 гривень для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.
В задоволенні решти позову - відмовити.».
В решті рішення суду - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 червня 2020 року

Головуючий:                                                                                                      Я.А. Левик
Судді:                                                                        Л.Б. Струс
                                                                               М.М. Шандра