ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 р.	Справа № 480/178/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 22.10.19 року по справі № 480/178/19
          за позовом       ОСОБА_1  
          до      Управління Держпраці у Сумській області              
          про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області, в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області від 21.05.2018 за № СМ 401/175/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 446760,00 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   позивач посилається  на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що постанова про накладення штрафу є протиправною, оскільки відповідачем проведено інспекційне відвідування з порушенням вимог Порядку №390. 
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. 
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Наказом Управління Держпраці у Сумській області від 27.04.2018 №561, на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" статті 259 Кодексу законів про працю України, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Положення про Управління Держпраці у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці №75 від 22.06.2017 та за рішенням керівника за результатами аналізу звернень гр. ОСОБА_2 за №К-277/16-08/2018 та гр. ОСОБА_3 від 26.04.2018 за №І-271/16-08/2018 в частині належного оформлення трудових відносин, вирішено провести інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  (а.с.20).
На підставі Наказу Управління Держпраці у Сумській області від 27.04.2018 №561, 27.04.2018 відповідач видав направлення №229/СМ401 про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 27.04.2018 (а.с.19).
В подальшому, 27.04.2018 з 13-00 год. по 15-30 год. інспектором праці ОСОБА_4 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування №СМ/401/175/АВ від 27.04.2018 (а.с.21-24). 
Під час відвідування виявлено порушення вимог ч.1 статті 24 КЗпПУ та ч.3 статті 24 КЗпПУ, а саме: ФОА ОСОБА_1 використовує найману працю без належного оформлення чотирьох  осіб - громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Трудові договори у письмовій формі з вищевказаними працівниками не укладені. У найманих працівників були відібрані пояснення.
За результатами виявлених порушень заступником начальника відділу інспекційного відділу - інспектором праці ОСОБА_4 27.04.2018 складена вимога про надання заяв та наказів про прийняття працівників, трудових договорів на всіх працівників, повідомлення до органів ДФС про прийняття працівників, даних пенсоніфікованого обліку (звіти), вписки/витягу з ЄДР, табелів робочого часу, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати та єдиного соціального внеску, штатний розпис на 27.04.2018, договори ЦПХ (за наявності). Дана вимога виконана не була.
Керуючись п.3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 №509, рішенням Управління Держпраці у Сумській області від 07.05.2018 №СМ/401/175/АВ/П/ТД справу про накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 27.04.2018 призначено до розгляду на 21.05.2018 (а.с.39), про що листом за №15-28/02/2902/2018 від 10.05.2018 повідомлено позивача (а.с.40).
21.05.2018, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі Акту інспекційного відвідування від 27.04.2018 №СМ/401/175/АС щодо порушень ФОП ОСОБА_1 вимог ч.1, 3 статті 24 КЗпП України, Управлінням Дерпраці у Сумській області прийнято постанову №СМ/401/175/АВ/П/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу  у розмірі 446760 грн. (а.с.42-43).
Позивач не погодився з постановою про накладення штрафу, тому звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач правомірно, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України „Про зайнятість населення”, частиною третьою статті 34 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України  застосував до позивача штрафні санкції  у розмірі 446760 грн., які  визначені в оскаржуваній  постанові Управління Держпраці у Сумській області  від 21.05.2018р. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» поширюється на відносини пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно частини 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Така особливість визначена частиною 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок №295).
Порядок №295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Пунктом 5 Порядку №295 передбачено окремі підстави для проведення інспекційного відвідування.
Так, підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 як підставу для проведення інспекційного відвідування передбачено рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту.
Як встановлено судом, до Управління Держпраці у Сумській області надійшло звернення гр. ОСОБА_2 за №К-277/16-08/2018 та гр. ОСОБА_3 від 26.04.2018 (№ 1-271/16-08/2018 від 26.04.2018) про використання позивачем праці найманих працівників без оформлення трудового договору.
За рішенням керівника за результатами аналізу звернень ОСОБА_2 за №К-277/16-08/2018 та ОСОБА_3 від 26.04.2018 за №І-271/16-08/2018 в частині належного оформлення трудових відносин, Наказом Управління Держпраці у Сумській області від 27.04.2018 №561, на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" статті 259 Кодексу законів про працю України, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Положення про Управління Держпраці у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці №75 від 22.06.2017 вирішено провести інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 27.04.2018 (а.с.20).
Згідно частини 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4 частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Таким чином, під час прийняття рішення про проведення інспекційного відвідування Управління керується не вимогами частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а вимогами пункту 5 Порядку №295.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Так, у наказі про проведення інспекційного відвідування №561 від 27.04.2018 зазначено про те, що інспекційне відвідування позивача проводиться за рішенням керівника, прийнятим за результатами аналізу звернення ОСОБА_3 № 1-271/16-08/2018 від 26.04.2018 в частині належного оформлення трудових відносин (а.с.20).
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Слід відмітити, що Порядок №295 не відносить інспекційні відвідування до планових або позапланових заходів державного нагляду (контролю), тому в направленні №229/СМ 401 від 27.04.2018 на проведення інспекційного відвідування позивача не вказано який саме тип заходу проводиться (плановий або позаплановий), а вказується саме форма заходу - інспекційне відвідування.
В направленні №229/СМ 401 від 27.04.2018 не зазначено про те, що інспекційне відвідування позивача проводиться на підставі інформації, отриманої зі звернення ОСОБА_3 № 1-271/16-08/2018, оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 13 Порядку №295 інспекторам праці забороняється розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведене у зв`язку з отриманням такої скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те що  Управлінням не порушено вимоги Порядку №295 під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .
Отже доводи скаржника в цій частині є необгрунтованими.
Щодо доводів скаржника про те, що відповідачем проведено інспекційне відвідування з порушенням вимог Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, який затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30.07.2012 №1291/21603, судова колегія зазначає наступне.
Наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012 затверджено «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», який втратив чинність на підставі Наказом Міністерства соціальної політики України № 1917 від 04.12.2017.
Таким чином, Управління під час здійснення заходів контролю за додержанням законодавства про працю керується вимогами Порядку №295.
Щодо  порушень виявлених під час перевірки позивач в уточненому позові (фактично додаткових поясненнях - а.с.112-113) зазначив, що не погоджується з висновками відповідача викладеними в Акті перевірки щодо допуску до роботи без укладання трудового договору гр. ОСОБА_6 . Позивач просив врахувати, що  станом на 27.04.2018 року ОСОБА_6 мала намір проходження  виробничої практики (стажування). При цьому, як стверджує позивач, він  фактично до роботи  її не допускав, дозволу працювати не надавав, інструктаж ніким не проводився, графік роботи не доводився, заробітна плата не сплачувалась.
Крім того,  позивач зазначив, що твердження відповідача  відносно допуску до роботи без укладання трудового договору   ОСОБА_9 є також безпідставними, оскільки 05.02.2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_10 було укладено договір послуг, предметом якого є надання ним послуг з обслуговування Кафе в приміщеннях Замовника за адресою: АДРЕСА_1 . Цей договір діяв  на час інспекційного відвідування. Пояснення ОСОБА_11 , які долучені до матеріалів інспекційного відвідування  позивач  вважає сфальсіфікованими, оскільки  йому (позивачу) не відомо про надання таких пояснень під час відвідування, записи зроблені різними почерками.
За твердженнями позивача ОСОБА_5 також не була допущена ним  до роботи касира, інструктаж з нею не проводився, заробітна плата їй сплачувалась. Пояснення ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах інспекційного відвідування, мають бути перевірені в судовому засіданні під час допиту останньої в якості свідка.
Таким чином, на думку позивача, у ході проведення перевірки відповідачем не зібрано достатніх доказів, які б давали можливість об`єктивно встановити факт допуску позивачем  до роботи ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .
Стосовно допуску до роботи ОСОБА_7 , позивач просив суд взяти до увагу долучену до матеріалів справи ухвалу Зарічного райсуду м. Суми про закриття кримінального провадження за фактом вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.
Як свідчать матеріали справи під час перевірки  було встановлено порушення позивачем вимог частини 1, 3 статті 24 КЗпП Україну: працівник допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів  України.
Так, під час інспекційного відвідування встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 використовується наймана праця без належного оформлення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Трудові договори в письмовій формі з вищевказаними працівниками не укладені.
Зокрема, у ході інспекційного відвідування кафе, яке належить позивачу   встановлено, що у приміщенні знаходилось 4 особи, які виконували певний вид роботи. 
1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - забезпечувала безперебійну роботу каси, отримувала від покупців замовлення на виготовлення продуктів харчування та грошові кошти, розраховувалась з покупцями, видавала чек. При контрольній закупці о 13 год. 14 хв., що зафіксовано засобами фото/відеотехніки, видала товарний чек на купівлю 2 одиниць товару (вода мінеральна 0,5 та хот-дог в лаваші стандартний), отримала від покупця кошти готівкою в розмірі 50,00 грн. та видала решту (13 грн.). 
Дана особа  була допитана судом першої інстанції у якості свідка.  В судовому засіданні   ОСОБА_5 надала пояснення, що працювала  прибиральницею  приблизно  по чотири години на тиждень. Оплата була визначена в усному порядку - 40 грн. за 1 год.  В день перевірки  її попросила  "постояти на касі"  її подруга, яка теж працює в даному кафе, - ОСОБА_12 . При цьому, свідок ОСОБА_5 стверджувала, що  нічого на касовому апараті не роздруковувала,  а лише віддала чек  особі, як з`ясувалося це була інспектор. При цьому, свідок ОСОБА_5 зазначила, що письмові пояснення під час проведення перевірки писала власноручно "Мене запитували, я  писала".  Однак,  в судовому засіданні  свідок просила суд врахувати, що  за касовим апаратом вона не стояла, чеки не роздруковувала. Працює прибиральницею.
При цьому, під час перевірки  працівниця ОСОБА_5 на вимогу посадової особи надала письмові пояснення, що з 22.01.2018 вона працює у ФОП ОСОБА_1 , виконує роботу касира, розраховується з клієнтами. Виконувати вищевказану роботу їй доручив ОСОБА_1 , який провів інструктаж до початку роботи та здійснює контроль за кінцевим результатом роботи касира ОСОБА_5 . Робочий час складає 12 годин на день (з 8.00 до 20.00), за вказану роботу працівник отримує заробітну плату готівкою у розмірі 120 грн. в день.
Свідок  не змогла надати ґрунтовних пояснень щодо  різних  пояснень наданих під час перевірки і під час судового засідання. 
В судовому засіданні в якості свідка було допитано  також інспектора, яка проводила перевірку -   ОСОБА_4 , яка пояснила, що під час перевірки  гр. ОСОБА_5 стояла за касою, письмові пояснення надавала добровільно.  При цьому,  для ознайомлення з посадовими обов`язками касира ОСОБА_5 інспектору було надано цивільно-правовий договір від 05.02.2018, заключний ФОП ОСОБА_1 (далі - замовник) з ОСОБА_5 (далі — виконавець) на виконання певних видів роботи (за довіреністю, зареєстрованою в реєстрі від 14.05.2016 за № 1078, підписана бухгалтером ОСОБА_13 ):
- прибирання приміщення на кухні; - прибирання столів на кухні; підготовка посуду для готування страв.
Будь-яких інших документів щодо виконаної роботи (наданих послуг) ОСОБА_5 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 &kafe» в ході інспекційного відвідування надано не було.
Таким чином, відповідач  дійшов висновку, що ОСОБА_5 не виконувались в повному обсязі роботи (не надавались послуги), передбачені Договором ЦПХ від 05.02.2018. При цьому встановлено, що ОСОБА_5 підпорядкована правилам внутрішнього трудового розпорядку закладу, пройшла інструктаж, роботодавцем визначено робоче місце працівника на посаді касира. Вищезазначене регламентується статтею 29 Кодексу законів про працю України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано погодився з даними висновками відповідача, оскільки  пояснення свідка ОСОБА_14 є досить суперечливими,  інші свідки які би підтвердили, що   ОСОБА_14  фактично  здійснювала роботу прибиральниці до суду не з`явились. Будь-які акти приймання-передачі роботи виконаної ОСОБА_14 за умовами Договору ЦПХ до матеріалів справи не надано. Письмові пояснення  під час  перевірки ОСОБА_14 надавала особисто. Свідок ОСОБА_4 зазначила,  що  касовий чек роздруковувала саме ОСОБА_14 , саме вона перебувала  під час розрахунку за касовим апаратом. 
2.   ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - неповнолітня, згідно наданого пояснення встановлено, що вона навчається у ДНЗ СВПТУ № 16 та з 8.00 год. ранку 27.04.2018 в неї почалась виробнича практика (стажування) у кафе «Казка resto&kafe» на посаді офіціанта. До роботи у даному закладі її допустив ОСОБА_1 , який і доручив виконувати вищевказану роботу, пообіцявши заробітну тату у розмірі 120 грн. вдень.
27.04.2018 інструктаж до початку роботи та контроль за виконаною роботою проводила ОСОБА_5 . Факт виконання роботи офіціанта зафіксовано засобами фото/відеотехніки.
Зі слів ОСОБА_6 трудовий договір, договір ЦПХ, договір про надання послуг з роботодавцем станом на час проведення інспекційного відвідування (13.00 годин 27.04.2018) нею не укладався, документального підтвердження не надано.
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, неповнолітню ОСОБА_6 .          
Під час перевірки  Ходун надала письмові пояснення  (а.с.30), які повністю підтверджують вищезазначені обставини.   
Будь-яких ґрунтовних доказів та прояснень на спростування  зазначених  обставин позивачем не надано. 
3. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -  з грудня 2017 працює на посаді прибиральниці у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 &kafe». З письмового пояснення встановлено, що трудовий договір з даним працівником не укладався. При цьому надано цивільно-правовий договір від 05.02.2018 року між ОСОБА_7 (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (замовник). Згідно пункту 1.1. договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) за адресою: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 & ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо:
-          прибирання приміщення кухні;
-          прибирання столів на кухні;
-          підготовка посуду для готування страв.
Згідно пункту 1.1. Договору виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), у тому числі використовує власні засоби та матеріали. Пунктом 1.3. Договору зазначено, що факт надання відповідних послуг (робіт) з боку виконавця буде засвідчуватись Актами прийому наданих послуг (виконаної роботи). Разом з тим, у пункті 3.1. вказано, що всі необхідні матеріали та інвентар для виконання покладених на виконавця обов`язків надає замовник.
Щодо питання порядку оплати послуг слід зазначити, що пункт 4.1. Договору передбачає, що вартість послуг (робіт) по цивільно-правовому договору складає 50 грн. за 1 годину виконання робіт.
Будь-яких інших документів щодо виконаної роботи (наданих послуг.) ОСОБА_7 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 resto&kafe» в ході інспекційного відвідування станом на 13.00 годин 27.04.2018 надано не було.
За письмовим поясненням ОСОБА_7 інструктаж щодо виконання роботи, контроль за виконаною роботою здійснює ФОН ОСОБА_1 . Роботодавцем працівникові встановлено щоденний режим роботи з 12.00 години до 13.00 години, з оплатою 50 грн. за 1 годину роботи. Оплату за послуги (роботу) по цивільно-правовому договору ОСОБА_7 отримує готівкою за кожен день роботи. Станом на 13 год. 14 хв. 27.04.2018 ОСОБА_7 знаходилась на робочому місці - в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 resto&kafe», що є підставою вважати, що прибиральниця ОСОБА_7 підпорядкована правилам внутрішнього трудового розпорядку закладу.
Будь-яких ґрунтовних пояснень на спростування вищезазначених обставин позивачем не надано. 
Колегія суддів вважає хибними посилання позивача на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 05.12.2018р.  у справі №591/6440/18 (а.с.71), як на підставу для задоволення позовних  вимог щодо скасування постанови про накладення штрафу,  про  звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки  дана  ухвала суду навпаки свідчить про те, що позивачем фактично визнано  порушення  вимог законодавства - позивач  визнав, що не забезпечував облік робочого часу ОСОБА_7 , всупереч вимог ст.253 КЗпП України позивач не зареєстрував її в фондах соціального  страхування, внаслідок чого остання була позбавлена гарантованого ст.46 Конституції України права на соціальний захист. 
Позивач визнав, що ним було порушено норми трудового законодавства, відшкодував спричинену шкоду потерпілій. ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності.  В подальшому, між позивачем та ОСОБА_7 було укладено трудовий Договір  від 28.04.2018р. (а.с.116).
4. Громадянин Туркменістану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,- у ході інспекційного відвідування встановлено, що на робочій зоні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 resto&kafe» вказана особа займалась приготуванням продуктів харчування (хот-догів, шаурми, нарізала м`ясо). За письмовим поясненням ОСОБА_8 він працює на посаді повара, за графіком роботи з понеділка по п`ятницю, з перервою з 12 до 13 год. До роботи у даному закладі харчування його допустив ФОП ОСОБА_1 . Інструктаж щодо виконання роботи, контроль за кінцевим результатом здійснює ФОП ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_15 надано виписку з ЄДР фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України щодо реєстрації його з 24.01.2018 фізичною особою - підприємцем (номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця 2 632 000 0000 040067). Основний вид економічної діяльності - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. 05.02.2018 ФОП ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_10 заключено договір (б/н) про надання послуг з обслуговування кафе в приміщенні ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 & АДРЕСА_2 » та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_9 »:
При цьому, у ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що до ЄДР фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України 26.04.2018 внесено запис за № 26320060002040067 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 27.04.2018 знятий з обліку у Головному управлінні регіональної статистики та ДПІ у м.Сумах. Головного управління ДФС у Сумській області.
Таким чином, твердження  позивача про наявність правовідносин  між ним та ФОП ОСОБА_16  є недоречними, оскільки  дана особа під час проведення перевірки вже не була ФОП, а тому  не могла надавати  відповідні послуги. 
Крім цього, свідок ОСОБА_5  в судовому засіданні також пояснила, що ОСОБА_17 займався приготуванням страв на кухні безпосередньо  у кафе.       
Вищезазначені обставини свідчать про правомірність висновків  Управління Держпраці у Сумській області, які викладені в акті за наслідками інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_18 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_8 resto&kafe» щодо 4 найманих працівників, трудові відносини з якими використовувались без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням ч. 1 та ч.3 статті 24 Кодексу законів про працю України (перелік порушень, за які передбачено відповідальність).
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що  відповідач правомірно, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України „Про зайнятість населення”, частиною третьою статті 34 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України  застосував до позивача штрафні санкції  у розмірі 446760 грн., які  визначені в оскаржуваній  постанові Управління Держпраці у Сумській області  від 21.05.2018р. 
Отже, позовні вимоги про скасування постанови Управління Держпраці у Сумській області від 21.05.2018 за № СМ 401/175/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 446760,00 грн. є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року по справі  480/178/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року по справі № 480/178/19  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	В.А. Калиновський	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.І. Сіренко    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  30.04.2020 року