Справа № 750/2473/20 	Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г. 	
Провадження № 33/4823/179/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М. 

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду                    м. Чернігова від 14 травня 2020 року, 

                                     В С Т А Н О В И В  :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянин України, офіційно не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 420 грн. 40 коп.
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23 березня 2020 року о 02 годині 38 хвилин по вулиці Бєлова, 8 в м. Чернігові керував автомобілем «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить постанову суду скасувати,  закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи  тим, що постановлене судове рішення не відповідає вимогам чинного законодавства та  обставинам справи.
Наголошує на тому, що суд перебрав на себе функції обвинувача у справі, з власної ініціативи викликав лікаря, в той час як сторона захисту такого клопотання не заявляла, що є неприпустимим з огляду на практику Європейського Суду з прав людини.
При цьому, суд не звернув уваги, що огляд водія був проведений з порушеннями вимог Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, де чітко визначено, що спочатку огляд має бути проведений на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія чи його відмови від  проходження такого огляду, такий огляд має бути проведений у закладі охорони здоров`я.
Свідки того, що він відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відсутні, так само як відсутнє направлення водія на огляд, у зв`язку з чим постає запитання на підставі чого він був взагалі оглянутий лікарем-наркологом.
Звертає увагу  на ту обставину, що під час огляду лікарем не були відібрані його  біологічні зразки, оскільки він не довіряв тесту, прилад продувати не став з тих підстав, що не було одноразових трубок.
При направленні матеріалів справи до суду поліцейські не склали довідку про те, що він  протягом року не притягувався за аналогічне правопорушення,  а також про те, що ним отримувалось посвідчення водія, з вказівкою на його номер та серію, що є порушенням вимог Інструкції та свідчить про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності.
Апелянт звертає увагу, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, в той час, як відповідно до вимог ст. 265-2 та ст. 266 КУпАП, за наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення передбачене ст.130 КУпАП поліцейський має тимчасово затримати транспортний засіб та зобов`язаний відсторонити водія від керування транспортним засобом.
ОСОБА_1 вказує на упередження з боку суду та явний обвинувальний ухил під час судового розгляду, при тому, що на жоден із доводів захисту не були надані відповіді,  в той час як такі відповіді  не можуть бути надані, оскільки матеріали справи не містять доказів його винуватості, свідчать про численні порушення поліцейських під час оформлення матеріалів  та направленні їх до суду.
Апелянт повідомлявся про день і час апеляційного розгляду листом за адресою, вказаною в апеляційній скарзі. На розгляді апеляційної скарги в його присутності не наполягав. Статті  268 та 294 КУпАП не вимагають обов`язкової  присутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності під час апеляційного розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та , переглянувши відеозапис суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Пункт 2.9 «а» Правил  дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил,  у даному випадку, утворює склад  правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130  КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 23 березня 2020 року о 02 годині 38 хвилин по вулиці Бєлова, 8 в м. Чернігові був зупинений ОСОБА_1 , який  керував автомобілем «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Огляд водія на стан сп`яніння проводився лікарем-наркологом Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, що підтверджується висновком № 186 від  23 березня 2020 року, яким  встановлений факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).
Той факт, що судом був викликаний в якості свідка лікар-нарколог ОСОБА_2 , не вказує про перебирання судом функції обвинувача  та порушення практики ЄСПЛ.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі у судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим надати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини).
Проте,  згідно ст. 245 КУпАП,  завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У судовому засіданні лікар ОСОБА_2 пояснив, що водій ОСОБА_1 відмовився від надання біологічного матеріалу, а також  від продування  трубки  приладу, у зв`язку з чим він був оглянутий, а висновок складений на підставі клінічних ознак стану алкогольного сп`яніння, зовнішнього огляду обстеження, клінічних даних його  стану на момент огляду та з урахуванням пояснень водія, який вказав, що пив пиво, а потім вживав заспокійливий засіб.
Примусове відібрання біологічних зразків у справах про адміністративні правопорушення чинним законодавством  не передбачене. Заперечення особи щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та обставин вчинення проступку, не завжди є обєктивними.
Відповідно до п. 6 розділу І до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,  огляд водія на стан сп`яніння можу бути проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ,  або  лікарем закладу охорони здоров`я.
Таким чином, законодавець визначив два варіанти  для проведення огляду водія, які не є взаємопов`язаними між собою, у зв`язку з чим проведення огляду у закладі охорони здоров`я,  без проведення такого  огляду на місці зупинки автомобіля, не є порушенням порядку, як вказує  ОСОБА_1 .
При цьому, п. 7 вказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
З матеріалів справи убачається, що у присутності двох свідків       ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому не заперечував, щоб такий огляд був проведений у закладі охорони здоров`я, у зв`язку чим і був доставлений до Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні.
Відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу у матеріалах справи не свідчить про те, що ОСОБА_1 на такий огляд не направлявся, оскільки направлення передбаченого саме для закладів охорони здоров`я і залишається у лікаря, який проводив огляд. Саме на підставі цього направлення і проводиться огляд водія.
Вказівка ОСОБА_3 на те, що лікарем не були відібрані його біологічні зразки, у зв`язку з чим висновок про стан його сп`яніння не може вважатись належним доказом, не приймається судом до уваги, оскільки в наданні біологічних зразків він відмовив лікарю. Обов`язкове проведення лабораторних досліджень передбачене тільки для  визначення  наркотичного сп`янінні чи вживання психотропних речовин, чого у даній справі не було.
Посилання апелянта на  відсутність  у закладі охорони здоров`я одноразових трубок до приладу, у  зв`язку чим він відмовився від його продування  спростовуються відеозаписом з лікарні, на якому  чітко видно, що ОСОБА_1 відразу відмовився від обстеження технічним приладом, не з`ясовуючи питання чи наявні у закладі  одноразові трубки для продування приладу.
При цьому, аналізуючи зміст усього переглянутого відеозапису, можна стверджувати, що водій був зупинений за порушення Правил дорожнього руху, за зупинку на перехресті вулиць Бєлова – Космонавтів м. Чернігова,  за що на нього  було накладене адміністративне стягнення. 
У подальшому, на вимогу поліцейських водій відмовився пред`являти посвідчення водія та надавати документи,  якіб посвідчували особу,  у зв`язку з чим був доставлений на вул. Шевченка, 13 до Чернігівського ВП, з метою встановлення його особи. При цьому, ОСОБА_1 було  роз`яснено право повідомити близьких про його затримання та  право на юридичну допомогу.
За відсутність під час керування транспортним засобом посвідчення водія та відмову його пред`явити уповноваженій особі ОСОБА_1 був  притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 425 гривень штрафу.
Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується даними рапорту інспектора поліції на аркуші справи 8,  в якому зазначено, що після затримання водія автомобіль був залишений на місці зупинки без порушень Правил дорожнього руху.
Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять даних про його минуле притягнення до адміністративної відповідальності  за  вчинення аналогічного правопорушення спростовується довідкою начальника ВАП УПП в Чернігівській області від 23 березня 2020 року про те, що ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП раніше не притягувався (а.с.4).
Довідкою начальника ВАП УПП в Чернігівській області від   23 березня 2020 року підтверджений  факт отримання ОСОБА_1 17 грудня 2016 року посвідчення водія,  серії НОМЕР_2 від (а.с.3)
В силу  ст. 252 КУпАП суд  оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Апелянтом, окрім цитування судових рішень, прийнятих судами України, не наведено жодних об`єктивних доказів на спростування висновків суду та наявних у матеріалах справи обставин, які повністю доводять його винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. 
Вказуючи на те, що зобов`язані були вчинити працівники поліції та посилання на  пункти Інструкції, які  вони повинні були  дотримуватись, апелянт залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, відповідно до яких поряд з гарантованими правами водія,  існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне адміністративну відповідальність. 
При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму  вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності,  з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.  245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130  КУпАП, без змін.   
Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя	В. М. Антипець