ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року	Львів	Справа № 460/2786/19 пров. № А/857/1894/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Гінди О.М., Ніколіна В.В.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року, прийняте суддею Друзенко Н.В. в м.рівне, повний текст складено 21 грудня 2019 року, у справі № 460/2786/19 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українські  лісопильні" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                          встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Українські лісопильні" звернулось в суд з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкових повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.07.2019 №0012571405, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 492767,25 грн. та №0012561405, яким збільшено суму грошового забезпечення за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 2053198,05 грн. 
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в період з серпня по жовтень 2018 року на виконання контракту Компанією "Wood Product Trading OU" було поставлено позивачу один комплект високоефективного автоматизованого котельного обладнання UNICONFORT модель GLOBAL/G600. Цей товар поставлявся у розібраному вигляді 11 складовими комплектного об`єкту. Оскільки товар вироблений в Італії, яка є країною Європейського Союзу, митне оформлення товару здійснювалось за пільговою ставкою ввізного мита. Для підтвердження походження товару позивач надавав митному органу сертифікат з перевезення форми EUR.1 щодо кожної частини обладнання, яке ввозилось в Україну. Щодо 10 ввезених частин придбаного товару митний орган визнав країну походження товару - Італія і погодив застосування преференційної ставки ввізного мита. Щодо останньої поданої декларації пільговий режим ввезення застосований не був, у зв`язку із прийняттям рішення про звернення до митних органів Італії щодо підтвердження автентичності та правильності поданого сертифіката про країну походження. Натомість, відповідачем була проведена невиїзна документальна перевірка на підставі, якої встановлені порушення позивачем митного законодавства і прийняті спірні рішення від 18.07.2019: № 0012561405 і №0012571405. Підставою було те, що при першому митному оформленні придбаного товару позивач не надав єдиного документа, який підтверджує його походження з країни, яка входить в ЄС, тобто одного сертифіката EUR.1 на всі партії товару. Такі висновки податкового органу вважає помилковими, оскільки всі необхідні документи для підтвердження  походження поставленого обладнання були подані при митному оформлені. Інформація зазначена в них є достовірною і не викликає сумнівів. Поряд з цим, експортер не має можливості після поставки кількох партій товару і видачі сертифікатів на кожну з них, додатково надавати ще один підтверджуючий документ на весь комплект. Відповідно до Рішенням Комісії ЄС №2007/С83/01 допускається супроводження партій товару окремими доказами його походження, що і було здійснено позивачем. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що поставлений товариством товар має підтвердження походження з країн Європейського Союзу відповідно до Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, що не враховано Головним управлінням ДФС в Рівненській області, а тому підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень щодо донарахування податку на додану вартість та митних платежів на всі партії товару без врахування права позивача на застосування пільгової ставки ввізного мита у податкового органу не було.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ГУ ДФС у Рівненській області проведена документальна невиїзна перевірка позивача щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товарів.  За результатами перевірки складено акт, відповідно до змісту якого встановлено ряд порушень товариством законодавства, основним з яких стало порушення статті 26 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Товарів, що походять з певної країни і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27.06.2014, тобто, відсутність при здійсненні митного оформлення позивачем єдиного документа, який підтверджує походження ввезеного ним комплектного обладнання із країни Європейського Союзу. Такий документ повинен надаватися контролюючому органу при митному оформленні першої партії придбаного товару, що був зобов`язаний здійснити декларант. Оскільки єдиного документу позивачем не надано, походження товару з країни ЄС ним не доведено, а тому підприємство не мало права на застосування до нього пільгової ставки ввізного мита. Зазначений товар ввозився у розібраному стані кількома партіями протягом 2018 року із застосуванням пільгової ставки мита (преференції). 
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга по суті скопійована з акту перевірки.
Просить залишити без змін рішення суду.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229, ч.2 ст.313 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що основний вид діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Українські лісопильні" - "Лісопильне та стругальне виробництво", що стверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис від 29.09.2014 за № 15981020000001143 КВЕД 16.10 (а.с. 97).
05.07.2018 між Компанією "Wood Product Trading OU" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українські лісопильні" (покупець) був укладений контракт про купівлю-продаж товару №WPT/USM - 2018, за умовами якого  покупець погоджується придбати у продавця, а продавець погоджується поставити покупцеві один комплект високоефективного автоматизованого котельного обладнання UNICONFORT модель GLOBAL/G600 з інтегрованою системою подачі матеріалу, видалення газів та очистки золи (розібраний, новий) 2018 року випуску, потужністю 6000 кВТ (далі-товар),виробник компанія UNICONFORT, Італія вартістю 680000,00 Євро. Поставка товару здійснювалася продавцем на умовах DAP (Інкотермс 2010)(а.с.33-36).
Поставка товару була здійснена продавцем партіями в розібраному вигляді з його поділом на одинадцять комплектуючих. Митне оформлення проведене покупцем за митними деклараціями: № UА204080/2018/004824 від 08.08.2018, № UA20480/2018/004842 від 09.08.2018, № UА204080/2018/005541 від 06.09.2018, № UA20480/2018/005612 від 10.09.2018, № UA204080/2018/005625 від 10.09.2018, № UA20480/2018/005782 від 17.09.2018, № UА204080/2018/005783 від 17.09.2018, № UA20480/2018/005957 від 24.09.2018, № UА204080/2018/005958 від 24.09.2018, № UА204080/2018/006305 від 10.10.2018 із застосуванням преференційної ставки ввізного мита у розмірі 2,5 %, оскільки товар вироблений в країні, яка входить до Європейського Союзу. Ці митні декларації були прийняті контролюючим органом і за ними були сплачені необхідні митні платежі, що не заперечується сторонами (а.с.37-77). Жодних зауважень щодо недотримання декларантом вимог митного законодавства від контролюючого органу не надходило.
При розмитнені частин цього товару декларантом були надані оригінали сертифікатів з його перевезення EUR 1 щодо кожної поставленої партії:VE N. Q793915 від 13.09.2018, VE N. Q793115 від 03.08.2018, VE N. Q793690 від 04.09.2018, VE N. Q793587 від 13.09.2018, VE N. Q793191 від 12.09.2018, VE N. Q793167 від 05.09.2018, VE N. Q793168 від 05.09.2018, VE N.Q793128 від 06.08.2018, VE N. Р703707 від 11.09.2018, VE N. Q793588 від 13.09.2018 видані експортером UNICONFORT S.R.L (Via Dell Industria, 21, 35108, San Martino di Lupari, Italy). Ці документи підтверджують походження складових комплектного обладнання з Італії, яка є країною, що входить у Європейський Союз (а.с.78-88) .
30.05.2019 на підтвердження країни походження чергової складової придбаного товару ввезеної на підставі митної декларації № UA 20480/2018/005991 від 25.09.2018 з метою відновлення преференційної ставки мита позивачем до митного органу була подана заява разом з оригіналом сертифікату EUR1N. Q 165771 від 19.04.2019 (а.с.89).
Листом відповідача від 30.05.2019 №185 за результатами розгляду звернення позивача повідомлено, що рішення про відновлення преференційного режиму щодо зазначеного у заяві товару буде прийнято після отримання відповіді від митних органів Італії щодо підтвердження автентичності та правильності поданого сертифіката про країну походження (а.с.90-91).
В подальшому, згідно з наказом ГУ ДФС у Рівненській області №1577 від 14.12.2018 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Українські лісопильні" посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведена документальна невиїзна перевірка позивача щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товарів за митними деклараціями: № UА204080/2018/004824 від 08.08.2018, № UA20480/2018/004842 від 09.08.2018, № UА204080/2018/005541 від 06.09.2018, № UA20480/2018/005612 від 10.09.2018, № UA204080/2018/005625 від 10.09.2018, № UA20480/2018/005782 від 17.09.2018, № UА204080/2018/005783 від 17.09.2018, № UA20480/2018/005957 від 24.09.2018, № UА204080/2018/005958 від 24.09.2018, № UA20480/2018/005991 від 25.09.2018, № UА204080/2018/006305 від 10.10.2018.
За її результатами складено акт №1355/17-00-14-07-05/ 0039414678 від 04.07.2019. Відповідно до викладених у ньому висновків перевіркою встановлено порушення товариством статті 26 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "Товарів, що походять з певної країни і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27.06.2014, частин 4 та 5 статті  280, частини 1 статті  281, статті 295 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита за вказаними вище митними деклараціями на загальну суму 1642558,44 грн. Поряд з цим виявлено порушення декларантом, пункту 190 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за зазначеними митними деклараціями на загальну суму 328 511,50 грн. (а.с.11-15).
ТОВ "Українські лісопильні" подано ГУ ДФС у Рівненській області заперечення до акту від 11.07.2019 №226 (а.с.16-17).
Проте, листом від 17.07.2019 №8366/10/17-00 такі заперечення залишені без задоволення (а.с.18-20).
На підставі акту перевірки №1355/17-00-14-07-05/ 0039414678 від 04.07.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкові-повідомлення-рішення від 18.07.2019: №0012561405 про збільшення грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 2053198,05 грн. (за податковими зобов`язаннями 1642558,44 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 410639,61 грн.) (а.с.31-32) і № 0012571405 за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 492767,25 грн. (за податковими зобов`язаннями 328511,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями  164255,75 грн.) (а.с.28-30).
Ці рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Однак рішенням Державної фіскальної служби України №42547/6/99-99-11-06-03-25 від 27.09.2019 скаргу позивача вих.№242 від 29.07.2019 залишено без задоволення, а рішення - без змін (а.с.21-27).
19.09.2019 ТОВ "Українські лісопильні" надіслало Компанії "Wood Product Trading OU" лист з проханням посприяти в отриманні від виробника Компанії UNICONFORT (Італія) єдиного сертифікату з перевезення EUR1 на поставлений комплект високоефективного автоматизованого котельного обладнання UNICONFORT модель GLOBAL/G600 (а.с.92).
У відповідь на нього Компанія "Wood Product Trading OU" листом від 09.10.2019 №201910009 повідомила, що відповідно до Рішення Комісії ЄС №2007/С83/01 допускається супроводження партій товару окремими доказами його походження. У такому випадку ці документи приймаються митними органами країни-імпортера для відповідних партій замість єдиного доказу походження, виданого для всього продукту. Відповідно до цього, для митного оформлення товарів "частини комплектації обладнання", щоб довести країну походження, виробник товару UNICONFORT (Італія) видала на них 11 сертифікатів Євро 1 (а.с.108-109).
Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, товариство звернулося до суду.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність винесених відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень та їх скасування, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 271 Митного кодексу України, мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього  Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Одним із видів мита є ввізне мито, яке встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України, платником якого є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.
Статтею 278 Митного кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими  Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені  Митним тарифом України - частина 4, 5  статті 280 Митного кодексу України.
Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Згідно з частиною 1 статті 300 МК України умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є ввезення товарів на митну територію України.
Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).
Відповідно до підпункту  54.3.6. пункту 54.3, пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях. У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Суд апеляційної інстанції обумовлює ту обставину, що у даній справі спір між сторонами не виник щодо виду товару, який переміщувався товариством через митний кордон та підлягав митному контролю, і кількості такого, а стосується виключно встановлення країни походження (виробника) товару, який ввозився товариством на митну територію України, та як наслідок наявності чи відсутності права позивача на застосування преференційного режиму вільної торгівлі до ввезеного товару.
Згідно з частинами 1-3, 6 статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару. Положення цього  Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння, з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини 7 цієї статті, повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
З 01.01.2016 для митного оформлення в України товарів вироблених на території ЄС застосовується Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року (далі  Угода про асоціацію), а саме розділ IV "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" яким встановлено порядок здійснення торгівлі товарами, що походять з територій Сторін.
Відповідно до статті 26, 27 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди ("Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва"); "мито" включає будь-яке мито або інший платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару, зокрема будь-який додатковий податок або додатковий платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару.
Кожна Сторона відповідно до частини 1 статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Відповідно до статті 2 розділу ІІ «Визначення концепції «походження товарів» Протоколу І до Угоди про асоціацію з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу : (a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
Частиною 1 статті 16 розділу V "Підтвердження походження"  Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, зокрема, сертифікату з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V "Підтвердження походження" Протоколу 1 до Угоди про асоціацію згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. 
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
Частинами 1-3 статті 43 Митного кодексу України встановлено, що одним з документів, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 44 Митного кодексу України у разі ввезення на митну територію України товарів до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, сертифікат про походження товару подається обов`язково.
Таким чином, серед переліку документів, які можуть підтвердити країну походження товару, сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску таких відповідно до заявленого митного режиму.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 - це документ, що видається митними органами країни експорту для підтвердження відповідності товару вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених в Угоді про асоціацію, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.
При цьому, обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів, забезпечити правильне заповнення бланків сертифікату з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1.
Судом встановлено, що 11.07.2018 року між Компанією "Wood Product Trading OU" (продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські лісопильні" (покупець) був укладений контракт про купівлю-продаж товару №WPT/USM - 2018, за умовами якого покупець погоджується придбати у продавця, а продавець погоджується поставити покупцеві один комплект високоефективного автоматизованого котельного обладнання UNICONFORT модель GLOBAL/G600 з інтегрованою системою подачі матеріалу, видалення газів та очистки золи (розібраний, новий) 2018 року випуску, потужністю 6000 кВТ (далі-товар), виробник компанія UNICONFORT, Італія, вартістю 680  000,00 Євро на умовах DAP згідно з  Інкотермс-2000. Дія цього Контракту закінчується 31.12.2019 року, а в частині розрахунків - до повного здійснення.
На виконання вимог вказаного Контракту, лінія з розпилювання деревини автоматизована, яка була у використанні, цивільного призначення поставлена в повному обсязі та ввезена на митну територію України за кодом УКТЗЕД 8403109010 як єдиний товар в розібраному стані кількома партіями за митними деклараціями: № UА204080/2018/004824 від 08.08.2018, № UA20480/2018/004842 від 09.08.2018, № UА204080/2018/005541 від 06.09.2018, № UA20480/2018/005612 від 10.09.2018, № UA204080/2018/005625 від 10.09.2018, № UA20480/2018/005782 від 17.09.2018, № UА204080/2018/005783 від 17.09.2018, № UA20480/2018/005957 від 24.09.2018, № UА204080/2018/005958 від 24.09.2018, № UА204080/2018/006305 від 10.10.2018, № UA20480/2018/005991 від 25.09.2018.
У графах 44 вказаних митних декларацій розраховано мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, в розмірі пільгової ставки 2,5% у зв`язку з тим, що товар походить із країни ЄС.
До митного оформлення позивачем надані сертифікати з перевезення товару EUR.1 щодо кожної поставленої партії:  VE N. Q793915 від 13.09.2018, VE N. Q793115 від 03.08.2018, VE N. Q793690 від 04.09.2018, VE N. Q793587 від 13.09.2018, VE N. Q793191 від 12.09.2018, VE N. Q793167 від 05.09.2018, VE N. Q793168 від 05.09.2018, VE N.Q793128 від 06.08.2018, VE N. Р703707 від 11.09.2018, VE N. Q793588 від 13.09.2018 видані експортером UNICONFORT S.R.L (Via Dell Industria, 21, 35108, San Martino di Lupari, Italy) під його відповідальність. В сертифікатах зазначено, що країною походження товару, ввезеного за всіма вказаними митними деклараціями, є Італія, при цьому мито нараховано контролюючим органом по 10 з 11 митних декларацій за пільговою ставкою 2,5% (код пільги 410  Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Відповідно до частини 1 статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.
Статтею 25 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію встановлено, що підтвердження походження повинні подаватися до митних органів країни імпорту згідно з чинним порядком цієї країни. Ці органи можуть вимагати перекладу підтвердження походження, а також подання разом із митною декларацією на ввезення заяви імпортера про те, що ввезені товари відповідають умовам, необхідним для застосування цієї Угоди.
Частиною 1 статті 45 МК України встановлено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
Водночас частиною 1 та 2 статті 37 розділу ІV Угоди про асоціацію встановлено, що Сторони домовились, що адміністративне співробітництво є важливим для реалізації та контролю преференційного режиму, наданого відповідно до цієї Глави, та підкреслюють свої зобов`язання боротися з незаконними діями та шахрайством в митних питаннях, пов`язаних з імпортом, експортом, транзитом товарів та їх розміщенням під будь-яким іншим митним режимом або процедурою, зокрема заходи заборони, обмеження або контролю.
Якщо Сторона на основі об`єктивно задокументованої інформації відчуває неспроможність забезпечити адміністративне співробітництво та/або відчуває існування незаконних дій або шахрайства іншої Сторони відповідно до цієї Глави, заінтересована Сторона може тимчасово призупинити дію відповідного преференційного режиму для відповідного товару (товарів) згідно із цією статтею.
Відповідно до статті 32 розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу І до Угоди про асоціацію Митні органи держав-членів Європейського Союзу і України повинні надавати один одному через Європейську комісію зразки відбитків штампів, використовуваних у їхніх митних службах для видачі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 і адреси митних органів, які відповідають за перевірку цих сертифікатів і декларацій інвойс. З метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.
Згідно з положеннями статті 33 розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу І до Угоди про асоціацію подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.
З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку.
Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.
Відповідно до частини 5 статті 45 МК України у випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.
Таких звернень відповідача до митних органів Італії, які видали сертифікати про проходження EUR. 1 VE N. Q 793915 від 13.09.2018р., N. Q 793115 від 03.08.2018р., N. Q 793690 від 04.09.2018р., N. Q 793587 від 13.09.2018р., N. Q 793191 від 12.09.2018р., N.Q 793167 від 05.09.2018р., N. Q 793168 від 05.09.2018р., N. Q 793128 від 06.08.2018р., N. Р 703707 від 11.09.2018р., N. Q 793588 від 13.09.2018р., не направлялися, крім запиту по останній МД № UA 20480/2018/005991 від 25.09.2018 з якою було подано оригінал сертифікату EUR1N. Q 165771 від 19.04.2019.
Колегія суддів також враховує, що сертифікати про походження EUR. 1 VE N. Q 793915 від 13.09.2018р., N. Q 793115 від 03.08.2018р., N. Q 793690 від 04.09.2018р., N.Q 793587 від 13.09.2018р., N. Q 793191 від 12.09.2018р., N. Q 793167 від 05.09.2018р., N. Q 793168 від 05.09.2018р., N. Q 793128 від 06.08.2018р., N. Р 703707 від 11.09.2018р., N. Q 793588 від 13.09.2018р. не скасовані, недійсними не визнані, тобто є чинними, а, відтак, є єдиним документом, що підтверджує походження товару з країн Європейського Союзу, та надає пільги зі сплати митних платежів.
Італія є країною, що входить до Європейського Союзу, що є загальновідомим фактом і не потребує доказування.
Таким чином, поставлений комплект високоефективного автоматизованого котельного обладнання UNICONFORT модель GLOBAL/G600 (виробник компанія UNICONFORT, Італія) має підтвердження 11-ма оригіналами сертифікатів про походження EUR. 1 походження з країн Європейського Союзу відповідно до Протоколу 1 Договору про асоціацію між Європейським Союзом та його країнами-учасниками, що не враховано Головним управлінням ДФС в Рівненській області та, як вбачається із розрахунку податкових зобов`язань, здійснено донарахування податку на додану вартість та митних платежів на всі товари без врахування позицій, походження яких підтверджено.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що сертифікати про походження EUR. 1 VE N. Q 793915 від 13.09.2018р., N. Q 793115 від 03.08.2018р., N. Q 793690 від 04.09.2018р., N. Q 793587 від 13.09.2018р., N. Q 793191 від 12.09.2018р., N. Q 793167 від 05.09.2018р., N. Q 793168 від 05.09.2018р., N. Q 793128 від 06.08.2018р., N. Р 703707 від 11.09.2018р., N. Q 793588 від 13.09.2018р. видані експортеру UNICONFORT S.R.L. (Via Dell Industria, 21, 35018, San Martino di Lupari, Italy) і саме він несе відповідальність за достовірність інформації викладеної у таких сертифікатах. Товариство із заявами про видачу вказаних сертифікатів EUR.1 не зверталось, ці сертифікати надано відправником UNICONFORT S.R.L., яке є експортером товару для Італії, а тому саме воно відповідальне за надання відомостей необхідних для підтвердження походження товару.
Суд не вправі самостійно здійснювати перерахунок сум донарахованих митних платежів, а лише встановлює правомірність їх здійснення. Не може бути визнаним недійсним рішення контролюючого органу в якійсь частині, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Разом з тим, приймаючи до уваги те, що рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.
Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №813/4686/16.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при митному оформленні поставленого товару ТОВ "Українські лісопильні" не порушило вимог статті 26 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції " Товарів, що походять з певної країни і методів адміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію і мав право на розмитнення партій товару за преференційною ставкою ввізного мита.
Отже, поставлений товариством товар має підтвердження походження з країн Європейського Союзу відповідно до Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, що не враховано відповідачем, а, відтак, прийняті податковим органом спірні податкові повідомлення-рішення є протиправним і підлягають скасуванню.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

                                                         постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року  у справі № 460/2786/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з врахуванням ч.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 22.06.2020