ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5580/20 Справа № 209/436/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-банк" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-банк", третя особа: Обласне комунальне підприємство "Софіїське бюро технічної інвентаризації" про захист права власності шляхом скасування запису про право власності,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-банк", третя особа: Обласне комунальне підприємство "Софіїське бюро технічної інвентаризації" про захист права власності шляхом скасування запису про право власності.
       10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд винести ухвалу, якою накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за Акціонерним товариством "Альфа-Банк” , а саме на: житловий будинок загальною площею 186.3, житлова площа (кв.м): 91.7, опис: Житловий будинок А-2; сарай Б-1; альтанка В-1; сарай Г-1; свердловина 1; зливна яма 2; огорожа 3-8; тротуар І за адресою АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчинення будь-яких дій щодо цього майна, в тому числі його відчуження та реалізацію (а.с.3-5).
       Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково.
       Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за Акціонерним товариством "Альфа-Банк”, а саме на: житловий будинок загальною площею 186.3, житлова площа (кв.м): 91.7, опис: Житловий будинок А-2; сарай Б-1; альтанка В-1; сарай Г-1; свердловина 1; зливна яма 2; огорожа 3-8; тротуар І за адресою АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам вчинення його відчуження та реалізацію (а.с.7).
       Не погодившись з вказаною ухвалою, АТ "Альфа-Банк”, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу, у задоволенні заяви відмовити (а.с.17-23).
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
       Постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. 
       Однак, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновками суду першої інстанції.
       Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
       Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, де окрім арешту, п. 2 ч. 1 вказаної статті є – заборона вчиняти певні дії.
       Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
       Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
       Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
       Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
       На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 була власником житлового будинку загальною площею 186.3, житлова площа (кв.м): 91.7, опис: Житловий будинок А-2; сарай Б-1; альтанка В-1; сарай Г-1; свердловина 1; зливна яма 2; огорожа 3-8; тротуар І за адресою АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майно виступало предметом іпотеки за іпотечним договором серія та номер: 1387, укладеним 12.05.2006 між Позивачем та АКБ "ТАС-Комерцбанк" і посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Кир`як С.А., з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань Позивача за кредитним договором № 310/0506/71-106 від 11.05.2006 року. 
       25 липня 2019 року державним реєстратором Обласного комунального підприємства "Софіївське бюро технічної інвентаризації" право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 .було незаконно зареєстровано за АТ «Альфа-Банк». 
       Підстава виникнення права власності - запис №32594259. 
       Предметом позову є вимоги про скасування запису про право власності, яким зареєстровано право власності АТ «Альфа-Банк» на нерухоме майно.
       Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір, предметом якого є скасування запису про право власності, що стосуються вищевказаного майна та що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.
       Між тим, забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно суд першої інстанції не перевірив дотримання положень ст. 150 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог, не обґрунтував доцільність застосування у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову – арешту, не звернув уваги на те, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном.
       Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача, так і відповідачів, — апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду в частині накладення арешту — скасувати, в частині заборони вчиняти певні дії — залишити без змін, що не позбавляє користуватися майном, а лише тимчасово обмежує право щодо відчуження.
       Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-банк"— задовольнити частково.
       Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за Акціонерним товариством "Альфа-Банк”, а саме на: житловий будинок загальною площею 186.3, житлова площа (кв.м): 91.7, опис: Житловий будинок А-2; сарай Б-1; альтанка В-1; сарай Г-1; свердловина 1; зливна яма 2; огорожа 3-8; тротуар І за адресою АДРЕСА_1 — скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
       В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

       Судді: