ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 р.	Справа № 520/9980/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Старостіна В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.12.19 року по справі № 520/9980/19
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Харківської обласної ради                   
          про визнання протиправним та нечинним рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просила суд:
- визнати протиправним та нечинним рішення Харківської обласної ради від 15 серпня 2019 року № 1096-VII "Про внесення змін до рішення обласної ради від 30 серпня 2018 року № 793-VII (зі змінами), до Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств, установ, закладів, що є у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області, затвердженого цим рішенням та доадтків до нього (зі змінами) ".
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до  Харківської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення. Роз`яснено позивачу, що вказана справа підлягає вирішенню відповідним місцевим загальним судом за правилами ЦПК України.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, відтак просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що спір, який виник між ОСОБА_1 та Харківською обласною радою за суб`єктивним критерієм належить до адміністративної юрисдикції, так як виник спір між двома учасниками правових відносин, один з яких є суб`єкт владних повноважень, що у межах реалізації наданої компетенції у сфері обрання керівників комунальних закладів охорони здоров`я, прийняв рішення, яке є обов`язковим для виконання іншими учасниками правових відносин.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Представником позивача до Другого апеляційного адміністративного суду 24.03.2020 надано заяву про розгляд справм за відсутності ОСОБА_1 та її представника в порядку письмового провадження.
Також, представником відповідача до Другого апеляційного адміністративного суду 16.03.2020 надано заяву про відкладення розгляду справи. В обґрунтування заяви зазначено, що протоколом позачергового засідання № 6 регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області Харківської обласної державної адміністрації від 17.03.2020 та Головою Другого апеляційного адміністративного суду прийнято розпорядження про припинення допуску до приміщень суду сторонніх осіб, крім працівників суду на період з 18.03.2020 по 03.04.2020 включно, а також припинено прийом громадян.  На підставі наведеного, просив з метою уникнення додаткових заражень вірусом COVID-19 та за для забезпечення та гарантування процесуальних прав відповідача, відкласти розгляд справи.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Ради суддів України від 17.03.2020 № 19 затверджено Рекомендації щодо встановлення особливого режиму судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та короновірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, відповідно до яких рекомендовано, зокрема здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з метою дотримання строку розгляду справи необхідно продовжити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами, а у задоволенні заяви представника відповідача відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до протокольної ухвали від 24.03.2020 у зв`язку з неприбуттям учасників справи у судове засідання колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Відповідно до положень ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що є головою громадської ради при Харківській обласній раді з обрання керівників закладів охорони здоров`я, до якої загалом входить 10 осіб, склад яких затверджено розпорядженням голови Харківської обласної ради від 16.05.2018 № 69 "Про затвердження складу Громадської ради при Харківській обласній раді з обрання керівників комунальних закладів охорони здоров`я".
Пунктом 20 частини першої статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.
Відповідно до частин сьомої - дев`ятої статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства.
Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Механізм проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я визначений Порядком, вимоги якого поширюються на відбір кандидатур на посади керівників державних та комунальних закладів охорони здоров`я, крім закладів охорони здоров`я МВС, військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, утворених відповідно до законів.
Колегія суддів зазначає, що проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я в силу вимог ч. 9 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я, ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", постанови КМУ від 03.11.2010 № 996 "Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики" має за мету, в першу чергу, дотримання публічного інтересу, а саме інтересу громади на належне управління такими закладами охорони здоров`я.
Таким чином, оскаржуваним рішенням від 15.08.2019 № 1096-VII внесені зміни до порядку призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств, установ, закладів, що є у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.
Тобто, зазначене рішення має характер нормативного акту, яким, у тому числі, визначені певні вимоги щодо кандидатів на посади керівників комунальних підприємств.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в цій справі підлягає перевірці відповідність рішення органу місцевого самоврядування законодавчо визначеному обсягу його компетенції при здійсненні владних управлінських функцій, відтак цей спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2019 по справі № 817/1678/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності у даному випадку ознак приватноправного спору.
За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі внаслідок порушення норм процесуального права, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року по справі № 520/9980/19  скасувати.
Адміністративну справу № 520/9980/19 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    В.В. Старостін