ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року                                                                                    Справа № 924/942/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання          Кравчук О.В.
за участю представників сторін
позивача - не з`явився
відповідача - Карєпова Г.А. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 26 листопада 2019 року, повне рішення складено 03.12.2019, у справі № 924/942/19 
за позовом Державного підприємства "Славутське лісове господарство", м. Славута
до фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича, м. Славута
про стягнення безпідставно отриманих грошей

В вересні 2019 Державне підприємство «Славутське лісове господарство» звернулось до Господарського суду Хмельницької області із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 858     440 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на ст. 387, 1212 Цивільного кодексу України та зазначив, що вказані грошові кошти набуті відповідачем     без достатньої правової підстави, адже працівниками Західного офісу Держаудитслужби у Хмельницькій області у період з 22.10.2018 по 28.12.2018 проведено перевірку фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Славутське лісове господарство» від 08.01.2019 № 07-08/2. В ході ревізії встановлена наявність дебіторської заборгованості, яка виникла упродовж 2018 року внаслідок перерахування коштів ФОП Гурківському О.В. у сумі 858    440 грн без достатніх правових підстав (без укладення договорів); в той же час позивач та відповідач жодних договорів у 2018 не укладали, будь-яких господарських операцій не проводили, доручень на отримання матеріальних цінностей від відповідача позивач не видавав, жодних товарно-матеріальних цінностей позивач від відповідача не отримував; платіжні доручення, за якими відповідач отримав грошові кошти в сумі 858     440 грн складені безпідставно та є недійсними /а.с. 2-6/.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 у справі № 924/942/19, позов Державного підприємства «Славутське лісове господарство» до Фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича про стягнення безпідставно отриманих грошей у сумі 858     440 грн - задоволено.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича на користь Державного підприємства «Славутське лісове господарство» 858 440 грн безпідставно отриманих грошей та 12 876, 61 грн  судового збору /а.с. 115-119/.
Рішення мотивовано тим, що встановлені судом факти, а саме: набуття відповідачем коштів у сумі 858     440 грн за рахунок позивача (платіжні доручення з штампом банку про проведення оплати); проведення оплати за відсутності правової підстави (відсутні докази наявності між сторонами договірних правовідносин, щодо оплаченої суми); відносини сторін мають позадоговірний характер, є тими обставинами, які в силу положень ст. 1212 ЦК України підтверджують виникнення у відповідача кондикційного зобов`язання з повернення безпідставно набутих коштів позивача.   
Відповідач ФОП Гурківський Олександр Віталійович, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 у справі № 924/942/19 скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:
- у період із квітня 2018 по червень 2018 між ДП «Славутське лісове господарство» та Гурківським О.В. , який має статус суб`єкта підприємницької діяльності, існували договірні відносини з поставки відповідачем на користь позивача товаро-матеріальних цінностей;
- договір, в тому числі в тій його частині, яка стосується відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, може бути укладено не лише шляхом складання єдиного документа, підписаного сторонами, а й шляхом обміну листами, телеграмами, факсограмами, телефонограмами та інтими документами, якщо із зазначених документів вбачається, що сторони погодили умови стосовно такої відповідальності;
- правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 ЦК України);
- позивач в позовній заяві та поясненнях у справі стверджував, що заступник директора не мав повноважень на укладення правочинів від імені підприємства та не міг діяти без доручення, однак вказані обставини позивач не підтвердив жодним доказом, не долучив до матеріалів справи документів на підтвердження своїх слів, а суд у своєму рішенні став на сторону позивача, виключно з його слів;
-  в судовому рішенні суд робить посилання на статут ДП «Славутське лісове господарство» (абзац 6 аркушу 2 рішення) на який також посилається позивач у своєму позові та в поясненнях під час судового засідання, і стверджує що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, лише директор підприємства був уповноважений на укладення договорів та представлення інтересів підприємства без доручення. Однак, в матеріалах справи не міститься належним чином засвідченої копії статуту ДП « Славутське лісове господарство», позивач не подавав копії статуту до додатків позову, та в подальшому в ході розгляду справи, а відтак суд не міг встановити вказану обставину і надати доказу належної оцінки, дане твердження суд зробив суб`єктивно, опираючись виключно на слова позивача;
- в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , яким остання просила суд витребувати у позивача копію посадової інструкції заступника директора з фінансово-економічних питань ОСОБА_3 щоб повністю, всебічно та об`єктивно дослідити якими все ж такими повноваженнями був наділений головний бухгалтер, що діяв від імені підприємства, та посадову інструкцію директора ОСОБА_9 однак суд відмовив в задоволенні вказаного клопотання, чим обмежив права відповідача, та усунув можливість дізнатись чи мав ОСОБА_3 право на укладення договору на поставку товаро-матеріальних цінностей від імені підприємства, чи міг діяти без доручення, тощо. Вважаємо такі дії суду першої інстанції такими, що порушують приписи ст. 13, 42, 81 ГПК України, а судом хоч і здійснюється посилання на статут підприємства, однак він не був досліджений в межах розгляду справи, це підтверджується також звукозаписом судового засідання;
- твердження суду в своєму рішенні стосовно відсутності у заступника директора з фінансово-економічних питань, головного бухгалтера ОСОБА_3 повноважень та необхідної дієздатності на укладення договору, підписання накладних та отримання ТМЦ не підтверджується доказами, зокрема як зазначалось, в матеріалах справи відсутні: статут підприємства, посадова інструкція ОСОБА_3, посадова інструкція ОСОБА_9 , журнал обліку довіреностей на отримання ТМЦ цінностей, тощо;
- як вбачається з копій видаткових накладних, наданих відповідачем, всі передбачені чинним законодавством реквізити, вказані документи містять, а саме: назву «накладна», дату складання, назву підприємства/підприємця, від імені якого складений документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також особистий підпис, окрім того зазначені прізвище та ініціали особи що одержала ТМЦ;
- суд у своєму рішенні (абзац 3 аркушу 5 рішення) не приймає у якості доказів поставки товару надані відповідачем первинні документи (накладні) на підтвердження реальності здійснення господарської операції між сторонами з суб`єктивних причин, що товаро-матеріальні цінності зазначені в накладних, та призначення платежу в платіжних дорученнях, які між іншим формує позивач, не співпадають;
- призначення платежу в розрахункових документах зазначає платник (позивач), а відповідач ніяким чином не може вплинути на допущену помилку і виправити це призначення платежу. Однак суми в платіжних дорученнях та видаткових накладних, співпадають, а документи що підтверджують реальність здійснення господарської операції, цілком і повністю відповідають вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач не довів що між сторонами не було господарських відносин, однак суд не прийняв та не дослідив доказів наданих відповідачем, чим порушив вимоги ГПК України;
- відповідно до постанови правління Національного банку України «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» № 22 від 21.01.2004, саме платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «призначення платежу». Перерахування коштів за товари відповідачу відбувались неодноразово, мали систематичний характер, відповідно до поставлених товарів, та були підписані належними особами та виконані банком. Необхідно звернути увагу, що «Призначення платежу» не є обов`язковим реквізитом платіжного доручення, окрім того цей реквізит заповнює платник (відправник коштів, тобто позивач), щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачеві. Повноту інформації визначає безпосередньо, сам платник з урахуванням вимог законодавства. Саме платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «призначення платежу». В свою чергу, банківська установа та отримувач коштів не зобов`язані перевіряти достовірність введених даних в платіжному дорученні;
- про призначення платежу, зазначеного у платіжних дорученнях «за будматеріали згідно рахунків», відповідачу стало відомо після отримання банківської виписки, тому останній не міг вчинити жодних дій, щодо ініціювання внесення змін до виправлення описки в платіжних дорученнях. Таким чином, позивач, який допустився помилки, в момент оформлення платіжного доручення, в частині заповнення «призначення платежу», навмисно намагається уникнути відповідальності за свої дії, та перекласти їх на відповідача;
- суд також не врахував, що порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей визначався Інструкцією № 99, дія якої поширювалася на підприємства, їхні відділення, філії, інші відокремлені підрозділи та представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, на які посилався позивач, як на обов`язкові документи щодо отримання ТМЦ, з 01.01.2015 втратили чинність. Окрім того, довіреність не є первинним документом у розумінні ст. 9 Закону № 996 та п. 2.1 Положення № 88, вона не фіксує факт здійснення господарських операцій (постанова № 805/1729/14);
- наказом № 987 внесено уточнення до Положення № 88, відповідно до яких повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо;
- предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України);
- в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст. 11 ЦК України;
- в силу вимог ст. 1212 ЦК України майно не можна вважати набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо в момент його набуття (збереження) це відбулося хоч і не прямо передбаченим, але в усякому разі не забороненим цивільним законодавством способом з метою досягнення учасниками відповідних правовідносин певного правового результату в майбутньому, якщо в подальшому цей результат настав. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 03.06.2015 за наслідками розгляду цивільної справи № 6-100цс15;
- накладна - це супроводжуючий первинний документ, що використовується в бухгалтерському обліку т а містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Отже, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами. Вказана правова позиція відображена за змістом постанови Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/1785/17. Однак суд, не прийняв у якості доказів надані відповідачем накладні;
- в матеріалах справи міститься ряд доказів, які об`єктивно свідчать про наявність договірних відносин між ДП «Славутське лісове господарство» та ФОП Гурківським О.В., що виключають правомочність для стягнення з Гурківського О .В. на користь ДП «Славутське лісове господарство» 858 440,00 грн відповідно до ст. 1212 ЦК України, як такі, що набуті відповідачем без достатньої на те правової підстави;
- в позовній заяві позивач зазначає, що перераховані кошти ФОП Гурківському О.В. були здійснені без достатніх правових підстав, а платіжні доручення були безпідставно складені, та є недійсними посилаючись при цьому на акт планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Славутське лісове господарство № 07-08/2 від 08.01.2019, проведеної працівниками Західного офісу Держаудитслужби у Хмельницькій області за період 01.01.2016 - завершений місяць 2018. Проте, поняття «безпідставно складенні платіжні доручення» відсутнє в чинному законодавстві, згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» п. 1.30 ст. 1 платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача;
- платежі, що були здійснені на розрахунковий рахунок ФОП Гурківського О.В. не відносяться до помилкового або неналежного переказу, водночас твердження позивача, щодо «безпідставного складеного платіжного доручення» та їх недійсності не підтверджені доказами, та ґрунтуються на суб`єктивному баченні позивача, суд також не надав цьому оцінки;
- платіжні доручення, що були сформовані позивачем, містили електронний підпис особи, уповноваженої на підписання вказаного первинного документа, що підтверджував реальні наміри щодо перерахунку коштів на рахунок відповідача, в інакшому випадку банк не прийняв би до виконання вказаний платіжний документ. Оскільки в позовній заяві та акті ревізії міститься посилання на те, що головний бухгалтер, який проводив платежі, володів правом другого підпису, виконання платіжного доручення без першого підпису було не можливим, а правом першого підпису був наділений лише директор підприємства Сапожнік В .В. ;
- платіжні доручення № 3075, № 3111, № 3174, № 3242, № 3311, № 3332, № 3373, № 3386, № 3461 були прийняті та виконані банком, а значить відповідали вимогам Закону, та  містили всі необхідні реквізити та підписи, а отже відсутні підстави вважати, що вказані платіжні доручення були безпідставно сформованими та/або недійсними.
Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 26.11.2019 у справі № 924/942/19 прийнято із неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до приписів ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню /а.с. 136-142/. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 у справі № 924/942/19, розгляд справи призначено на 12.02.2020 об 10:00 год. /а.с. 128-129/.
03.02.2020 на адресу суду від ДП «Славутське лісове господарство» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вих.№ 36 від 28.01.2020), у якому позивач заперечує проти апеляційної скарги та в обґрунтування якого зазначає, що ДП «Славутське лісове господарство» грошові кошти упродовж 2018 року перераховувались безпідставно, будь-які договори з ФОП Гурківським О.В. не укладалися, господарські стосунки з ним відсутні, матеріальні цінності не отримувались, доручення на їх отримання не видавалися, зокрема накладні чи інші бухгалтерські документи не надходили. Відзначає, що будь-які договори між сторонами в письмовій формі не укладались /а.с. 158-161/. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 розгляд справи № 924/942/19 відкладено на 12.03.2020 об 12:00 год., зобов`язано позивача ДП «Славутське лісове господарство" подати до суду ряд витребуваних документів згідно переліку, зокрема копії видаткових накладних поставки товару та рахунків на оплату ТМЦ /а.с. 170-171/.
24.02.2020 на адресу суду від ФОП Гурківського О.В. надійшло клопотання (вх.№ 1555/20) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі, а саме: копії ухвали про тимчасовий доступ до документів Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.02.2019 у справі № 682/2382/18; копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 22.03.2019; копії рахунків на оплату ТМЦ виписаних ФОП Гурівським О.В. на ДП «Славутське лісове господарство»; копії адвокатського запиту ОСОБА_2 до ДП «Славутське лісове господарство» про надання копій посадових інструкцій ОСОБА_9 , та ОСОБА_3 /а.с. 178-189/.
ДП «Славутське лісове господарство» вимоги ухвали суду від 12.02.2020 в частині надання витребуваних документів не виконало, разом з тим, до суду подано письмове пояснення (вх. 1979/20 від 12.03.2020), у якому вказується, що на підприємстві позивача відсутні видаткові накладні на передачу ТМЦ від ФОП Гурківського О.В. та рахунки на їхню оплату, зокрема рахунок № 67 від 03.04.2018, № 75 від 17.05.2018 та рахунок № 92 від 30.05.2018. Крім того, на підтвердження відсутності потреби у закупівлі техніки у ФОП Гурківського О.В. позивачем надано копію Договору купівлі-продажу № 45 від 21.05.2018 укладеного із ТОВ «СЕКЮ`Р» та видаткову накладну № 45 від 21.05.2018 на поставку техніки  ДП «Славутське лісове господарство» зазначеним підприємством /а.с. 195-201/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 924/942/19 оголошено перерву до 25.03.2020 об 11:30 год. /а.с. 208-209/.
16.03.2020 на електронну адресу суду від ДП «Славутське лісове господарство» надійшло клопотання (вх.№ 2074/20) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: 1) копії листа ДП «Славутське лісове господарство» № 112 від 06.03.2020, адресованого старшому слідчому Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області щодо надання відомостей про стан проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 42018241270000028; 2) копії листа Слідчого відділення Славутського відділу поліції в Хмельницькій області № 22/114/01-20, у якому проінформовано ДП «Славутське лісове господарство» щодо висновків судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 42018241270000028 /а.с. 211-219/.
24.03.2020 до суду від ФОП Гурківського Олександра Віталійовича надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№ 2329/20), у яких, серед іншого, відповідач вважає, що він не може нести відповідальність за неналежне виконання службових обов`язків працівників бухгалтерії позивача у вигляді зобов`язання повернути кошти, які були набуті за неналежних правових підстав, а саме наявності договірних відносин, наявності первинних документів та відсутності факту участі останнього у веденні бухгалтерського обліку підприємства позивача /а.с. 236/. 
Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2020 № 01-04/119 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Тимошенка О.М. у період з 25.03.2020 по 26.03.2020 (включно) та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 924/942/19.
Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2020 для розгляду справи визначено колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Павлюк І.Ю. /а.с. 238-239/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Гурківського Олександра Віталійовича на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 у справі № 924/942/19 прийнято у новому складі суду: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Павлюк І.Ю. /а.с. 240/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2020 розгляд справи відкладено на 28.04.2020 об 11:00 год. /а.с. 243-244/. 
В судовому засіданні 28.04.2020 представник ФОП Гурківського О.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення від 26.11.2019 у справі № 924/942/19 скасувати  та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
ДП «Славутське лісове господарство» явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлено належним чином /а.с. 248/.  
Відповідно до ч.12     ст.270 ГПК України,     неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що ухвалою суду від 25.03.2020 явка представників сторін в судове засідання 28.04.2020 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд 
ВСТАНОВИВ:

Протягом квітня-травня 2018 року ДП «Славутське лісове господарство» (позивач) здійснило перерахування грошових коштів на користь ФОП Гурківського О.В. (відповідач) в загальній сумі 858  440,00 грн згідно з наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями:
- № 3075 від 06.04.2018 на суму 98   500,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 67 від 03.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3174 від 20.04.2018 на суму 95    000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3111 від 13.04.2018 на суму 80  000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3242 від 26.04.2018 на суму 98  780,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3386 від 24.05.2018 на суму 99  250,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 75 від 17.05.2018 без ПДВ»; 
- № 3461 від 01.06.2018 на суму 90  000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 92 від 30.05.2018 без ПДВ»; 
- № 3373 від 22.05.2018 на суму 99   000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 75 від 17.05.2018 без ПДВ»; 
- № 3311 від 08.05.2018 на суму 99   410,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3332 від 11.05.2018 на суму 98  500,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 71 від 07.05.2018 без ПДВ» /а.с. 10-18/.
26.07.2018 ДП «Славутський лісгосп» звернулося до ОСОБА_3 із листом за № 464, в якому повідомлено, що під час роботи комісії по доцільності та правильності списання та використання матеріальних цінностей, виявлено ряд незрозумілих перерахувань коштів. Цим же листом позивач просить адресата з`явитися для дачі пояснення. Лист повернуто органом поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» /а.с. 52/. 
10.08.2018 ДП «Славутський лісгосп» листом від № 484  звернулося до Шепетівської місцевої прокуратури з проханням провести розслідування щодо фактів безпідставного перерахування значних коштів суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі ФОП Гурківському О.В. /а.с. 49/.
10.08.2018 Шепетівською місцевою прокуратурою повідомлено ДП «Славутський лісгосп» про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018241270000028 за фактом привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб; матеріали провадження направлено за підслідністю до  СВ Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області (лист від 10.08.2018 за № 8223вих88) /а.с. 51/.
На підставі наказу Державного підприємства «Славутське лісове господарство» від 05.06.2018 № 78 комісією проведено перевірку бухгалтерії щодо доцільності та правильності списання та використання матеріальних цінностей, використання грошових коштів підприємства. Про що складено Акт внутрішньої перевірки ДП «Славутське лісове господарство» щодо доцільності та правильності списання та використання матеріальних цінностей, використання грошових коштів та звірки розрахунків з окремими суб`єктами підприємницької діяльності від 21.09.2018 /а.с.54-55/.
Згідно з Актом внутрішньої перевірки, для аналізу бралася первинна документація: товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі робіт, товарів та послуг, видаткові накладні, виписки по банківських рахунках за 2017, 2018 роки. В результаті перевірки встановлено, що під час аналізу банківських рахунків підприємства було виявлено систематичні перерахунки коштів підприємства підприємцям на загальну суму 11    139 115 грн, в тому числі ФОП Гурківському О.В. загальною сумою 858 440 грн. 
При цьому відображено, що під час дослідження первинних документів по зазначеним підприємцям жодних договорів, рахунків на оплату, видаткових накладних чи актів приймання-передачі товарів або послуг щоб підтверджували призначення перерахованих коштів виявлено не було. Жодних товарів від зазначених підприємців в ДП «Славутське лісове господарство» не поступало, жодні роботи даними підприємцями не виконувалися. 
Також під час перевірки виписок по банківських рахунках було виявлено факт підробки даних виписок, які подавалися головним бухгалтером Волошиним А.В. (який безпосередньо відповідав за перерахунки коштів) для формування оперативної звітності про рух грошових коштів. Комісією було встановлено те, що журнали-ордера за 2017-2018 роки в роздрукованому вигляді відсутні, а ведуться тільки в електронному вигляді (за вказівкою головного бухгалтера Волошина А.В.). При перевірці на відповідність даних по журналах-ордерах з даними статистичної звітності виявлені деякі розбіжності, а саме: не відповідність дебіторської та кредиторської заборгованості зазначеної в статистичних звітах з даними відображеними в журналах-ордерах підприємства, невідповідність залишків по банках зазначених в статистичній звітності фактичним даним. За висновком акта комісія вбачає в цьому правопорушення, яке тягне за собою кримінальну відповідальність, та вважає за необхідне матеріали передати до правоохоронних органів /а.с. 54-55/.
Наказом директора ДП «Славутське лісове господарство» від 28.09.2018 № 37к ОСОБА_3 заступника директора з фінансово-економічних питань, головного бухгалтера звільнено з роботи по ст. 40п4    КЗпП України    (прогули на роботі без поважних причин) з 28.09.2018. Останній день роботи вважати 31.08.2018 /а.с. 53/.
У період з 22.10.2018 по 28.12.2018 управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області проведено планову  ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Славутське лісове господарство» за період з 01.01.2016 по 30.09.2018. Про що складено Акт № 07-08/2 від 08.01.2019 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Славутське лісове господарство» за період з 01.01.2016 по завершений місяць 2018 (надалі - Акт ревізії).
Згідно з Актом ревізії (стор. 20, 21), ревізією достовірності заборгованості, яка відображена за даними бухгалтерського обліку ДП «Славутське лісове господарство» та підтверджена наявними документами встановлено, що по бухгалтерському обліку підприємства в журналі-ордері № 9-1 станом на 01.10.2018 на рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядниками» обліковується дебіторська заборгованість в сумі 10  151 984,74 грн, яка є довготривалою по 9 контрагентам. Вказана заборгованість виникла в період з 01.01.2017 по 30.09.2018 внаслідок перерахування контрагентам, без укладення договорів, коштів та відображення по бухгалтерському обліку одержання товарів, робіт та послуг, зокрема  по ФОП Гурківському О.В. на суму 858  440,00 грн, з неї в 2017 році - 0,00 грн, в 2018 році   - 858  440,00 грн /а.с.38-39/.
Крім того, в Акті ревізії відображено, що відповідно до пояснення директора Підприємства Сапожніка В.В.: «Платіжні документи на перерахування коштів ФОП Герасимчук О.А., ФОП Гурківський О.В., ФОП Чернюк В.О., ФОП Чернюк Р.О., ФОП Чик А.М., ФОП Бражук І.Б., ФОП Ковальчук Л.В., ФОП Кухарець Г.Г., МКП «Інпол-Сервіс» та МКП «Інтек-Сервіс» мною не підписувались, розпоряджень для перерахування коштів вищевказаним суб`єктам господарювання мною не надавались ні гол.бухгалтеру Волошину А.В., ні бухгалтеру-касиру». 
В ході ревізії Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області направлено запити вищевказаним фізичним особам-підприємцям щодо надання інформації про стан взаєморозрахунків з ДП «Славутське лісове господарство» з наданням оборотної відомості по розрахунках, копії накладних на відпущені товарно-матеріальні цінності, стан заборгованості на звітні дати.
Згідно з наданою інформацією ФОП Гурківського О.В. від 14.11.2018 б/н: "В квітні 2018 року між ФОП Гурківським О.В. та представником ДП "Славутське лісове господарство", головним бухгалтером Волошиним А.В., був укладений усний договір на поставку ком`ютерної техніки та іншої техніки, з 03.04.2018 по 01.06.2018 між зазначеними особами дійсно проводились розрахунки за товарно-матеріальні цінності, а саме купівлю техніки, на загальну суму 858 440,00 грн. На підтвердження зазначених обставин відповідачем надавались копії рахунків, видаткових накладних: 1/67 від 07.04.2018, № 1/69 від 13.04.2018, № 2/69 від 20.04.2018, № 3/69 від 27.04.2018, № 4/69 від 08.05.2018, № 1/71 від 11.05.2018, № 2/75 від 22.05.2018, № 3/75 від 24.05.2018, № 1/92 від 01.06.2018. Заборгованість на звітні дати та станом на 14.11.2018 між сторонами відсутня".
В Акті ревізії вказано, що відповідь ФОП Гурківського О.В. від 14.11.2018 б/н у Додатку 38 до акта /а.с.40/.
Ревізією з`ясовано, що «згідно наданих ксерокопій накладних ФОП Гурківським О.В. відпущено для ДП "Славутське лісове господарство" по накладній:
№ 1/67 від 07.04.2018 - принтер марки НР 20 seriss в кількості 4 шт по ціні 2700,00 грн. на суму 10800,00 грн, сканер марки Epson Perfection V370 Photo в кількості 2 шт по ціні 3450,00 грн на уму 6900,00 грн, МФУ лазерне Ф4 Xerox Versalink C505S в кількості 2 шт по ціні 40400,00 грн на суму 80800,00 грн. Загальна вартість по накладній 98500,00 грн. без ПДВ;
№ 1/69 від 13.04.2018 - джерело безперебійного живлення АРС Smart-UPS RT,   джерело безперебійного живлення АРС Smart-UPS RM 3000VA 2U LCD в  кількості 1 шт по ціні 80000,00 грн. без ПДВ;
№ 2/69 від 20.04.2018 - оптоволоконний кабель марки ОКТБ-М (1,5)П8х12Е в кількості 1435 м по ціні 66,20 грн на загальну суму 95000,00 грн без ПДВ;
№ 3/69 від 27.04.2018 - Ноутбук марки HP OMEIV 15-CE в  кількості 4 шт по ціні 24687.50 грн на загальну суму 98750.00 грн без ПДВ;
№ 4/69 від 08.05.2018 - мобільний телефон Iphone 8 64 Gb в  кількості 4 шт по ціні 24852,50 грн на загальну суму 99410,00 грн без ПДВ;
№ 1/71 від 11.05.2018 - система відеоконференцзв`язку Grondstream GVC 3202 в кількості 1 шт по ціні 98500,00 грн без ПДВ;
№ 2/75 від 22.05.2018 - обладнання активне оптоволоконне: D-Link DMC-19PT медіаконвертер в кількості 4 шт по ціні 10320,00 грн на суму 41280,00 грн, Microtic St2332LC10D в кількості 2 шт по ціні 7800,00 грн. на суму15600,00 грн, патчкарди оптичні Ubiguifi fiber Cabie FC-SM-300 в кількості 1 шт по ціні 4100,00 грн, оптичний адаптер в кількості 42 шт по ціні 50,0 грн на суму 2100,00 грн, зварювальний апатар для оптоволокна Signal fire AT-7 в кількості 1 шт по ціні 35920,0 гривень. Загальна вартість по накладній 99000,00 гривень без ПДВ;
№ 3/75 від 24.05.2018 -  джерело безперебійного живлення АРС Smart-UPS RT 5000 VA, 230В ИБП в кількості 1 шт по ціні 99250,0 грн без ПДВ;
№ 1/92 від 01.06.2018 - інвертор Schneider Electric Canxt XWt в кількості 1 шт по ціні 90000,0 грн без ПДВ.
В Акті ревізії також зазначено, що надані ксерокопії накладних не завірено фізичними особами-підприємцями та в накладних в графі «одержав» стоїть підпис без зазначення прізвища одержувача. 
Надходження та використання вказаних товарів по бухгалтерському обліку Підприємства не відображено, проведеними річними інвентаризаціями фактично наявності не виявлено та під час проведення ревізії не представлено (стор. 23 Акту ревізії, а.с.41).
Відповідно до сторінки 24 Акту ревізії, враховуючи вищевикладене в порушення ч. 5 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність  в Україні» від 16.07.1996 №  996-ХІ по бухгалтерському обліку підприємства не оприбутковано матеріальні цінності та які відсутні в наявності на загальну суму 5 734  118,74 грн,  в тому числі по ФОП Гурківський О.В.   - 858  440 грн. Крім того, не виявлено в наявності товарів зазначених в накладних, наданих, в тому числі ФОП Гурківським О.В. на суму 858   440 грн (стор. 27 Акту ревізії).
Акт ревізії підписаний представником держаудитслужби та директором ДП «Славутське лісове господарство»  ОСОБА_9 /а.с. 19-48/.
27.02.2019 ДП «Славутське лісове господарство» направило ФОП Гурківському О.В. претензію, у якій позивач просив відповідача повернути безпідставно перераховані йому кошти у сумі 858  440,00 грн. на рахунок підприємства в термін 7 робочих днів з моменту отримання претензії. Додатково повідомлено, що у разі не повернення коштів, підприємство змушене буде звернутись з позовом до суду для відшкодування збитків, нанесених державі в особі ДП «Славутський лісгосп» з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних /а.с. 56/.   
ФОП Гурківський О.В. у відповіді № 2 від 05.03.2019 на повторну претензію зазначив, що претензія не відповідає вимогам чинного законодавства, та є безпідставною, так як відсутні правові підстави для твердження щодо безпідставно отриманих коштів від ДП «Славутський лісгосп» ФОП Гурківським О.В. /а.с. 58/.
Ухвалою слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.02.2018 у справі № 682/2382/18, задоволено клопотання ст. слідчого СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Попеля В.М., погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 42018241270000028 від 10.08.2018 з правовою кваліфікацією кримінального провадження за ч.3 ст. 191 КК України про тимчасовий доступ до документів ФОП Гурківського О.В. та надано дозвіл на тимчасовий доступ та подальше вилучення оригіналів документів, які знаходяться у ФОП Гурківського О.В., зокрема: - договорів про надання послуг ФОП Гурківським О.В. для ДП «Славутське лісове господарство» за 2016-2018 року; - договорів купівлі-продажу продукції ФОП Гурківським О.В. у ДП «Славутське лісове господарство» за 2016-2018 роки; - рахунків за 2016-2018 роки, видаткових накладних за 2016-2018 роки щодо розрахунків ФОП Гурківського О.В. з ДП «Славутське лісове господарство»; - актів виконаних робіт ФОП Гурківським О.В. за 2016-2018 року; - рахунків, виписаних ФОП Гурківським О.В. для ДП «Славутське лісове господарство» /а.с. 179-181/.  
22.03.2019 оперуповноваженим відділу Управління захисту економіки в Хмельницькій області  ДЗЕ НП України складено Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.03.2019, в якому на підставі ухвали слідчого судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.02.2019 зазначено про ознайомлення з оригіналами документів, які можуть вказувати на факт проведення ФОП Гурківським О.В.  господарських операцій із ДП «Славутський ЛГ», вказані оригінали надано для доступу та володільцю залишено опис вилучених речей та документів, копія якого додається до протоколу /а.с.182-183/.
Згідно з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 22.03.2019, у ФОП Гурківського О.В. вилучено наступні оригінали документів:
- Накладна № 2/69 від 20.04.2018 на суму 95  000 грн; Накладна № 3/75 від 24.05.2018 на суму 99    250 грн; Накладна № 1/92 від 01.06.2018 на суму 90 000 грн; Накладна № 2/75 від 22.05.2018 на суму 99 000 грн; Накладна № 1/71 від 11.05.2018 на суму 98 500 грн; Накладна № 4/69 від 08.05.2018 на суму 99 410 грн; Накладна № 3/69 від 27.04.2018 на суму 98 750 грн; Накладна № 1/67 від 07.04.2018 на суму 98 500 грн; Накладна № 1/69 від 13.04.2018 на суму 80 000 грн; 
- Рахунок № 67 від 03.04.2018 на суму 98 500 грн; Рахунок № 69 від 06.04.2018 на суму 373 160 грн; Рахунок № 71 від 07.05.2018 на суму 98 500 грн; Рахунок № 75 від 17.05.2018 на суму 198 250 грн; Рахунок № 92 від 30.05.2018 на суму 90 000 грн /а.с. 182-184/.
Відповідачем у матеріали справи надано копії накладних, виписаних ФОП Гурківський О.В. для ДП «Славутське лісове господарство», зокрема: - від 13.04.2018 № 1/69 на суму 80    000 грн; - від 07.04.2018 № 1/67 на суму 98    500 грн; - від 27.04.2018 № 3/69 на суму 98    750 грн; - від 20.04.2018 № 2/69 на суму 95 000 грн; - від 11.05.2018 № 1/71 на суму 98    500 грн; - від 08.05.2018 № 4/69  на суму 99  410 грн; - від 24.05.2018  № 3/75 на суму 99  250 грн; - від 22.05.2018 № 2/75 на суму   99  000 грн; - від 01.06.2018 № 1/92 на суму 90  000 грн,   що    разом складає загальну суму 858  410 грн. 
Дані накладні містять написи: відпущено ФОП Гурківський О.В.; одержано ДП «Славутське лісове господарство»; - підписи: у графі «відпустив» директор Гурківський О.В. , у графі «одержав» Гол . бухгалтер     ОСОБА_3 /а.с. 70-74/. 
Крім того, ФОП Гурківським О.В. надано копії рахунків на оплату товару, які виставлялися ДП  «Славутське лісове господарство», а саме: - № 69 від 06.04.2018 на суму 373  160, 00 грн без ПДВ; - № 67 від 03.04.2018 на суму 98  500,00 грн без ПДВ; - № 75 від 17.05.2018 на суму 198  250 грн без ПДВ; - № 71 від 07.05.2018 на суму 98  500,00 грн без ПДВ; - № 92 від 30.05.2018 на суму 90 000,00 грн без ПДВ /а.с. 185-187/.          
Позивачем у справу додано:
- зведений реєстр перерахування ДП «Славутське лісове господарство» коштів суб`єктам господарювання, від яких не отримано товарів, робіт та послуг за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 /а.с. 59/;
- довідку ДП «Славутське лісове господарство» від 05.09.2019 № 453 про те, що позивач не отримував ТМЦ від ФОП Гурківського О.В. в 2018. Довіреностей на право отримання ТМЦ від ФОП Гурківського О.В. в 2018 позивач не видавав. Будь-яких договорів на поставку продукції між   ФОП  Гурківський О.В. та позивачем  в 2018 не укладалось /а.с. 60/;
- наказ Державного агенства лісових ресурсів України № 723-К   від 03.12.2014 про призначення Сапожніка В.В. на посаду директора ДП «Славутське лісове господарство» /а.с. 61/;
- лист ДП «Славутське лісове господарство» № 375 від 22.06.2018, адресований відповідачу, з проханням звірити розрахунки та підписати акт; акт звірки, засвідчений лише позивачем /а.с. 101-102/.
Таким чином, на думку позивача, наявність дебіторської заборгованості відповідача без підтверджуючих первинних бухгалтерських документів, яка виникла внаслідок перерахування коштів котрагенту без укладання договорів та яка підтверджена Актом планової ревізії № 07-08/2 від 08.01.2019, є підставою для звернення з позовом до суду про стягнення з ФОП Гурківського О.В. безпідставно отриманих коштів у сумі 858440,00 грн на підставі ст.1212 ЦК України.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Предметом даного господарського спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 858  440 грн, які були перераховані на рахунок ФОП Гурківського О.В. за платіжними дорученнями № 3075 від 06.04.2018 на суму 98    500,00 грн, № 3174 від 20.04.2018 на суму 95    000,00 грн, № 3111 від 13.04.2018 на суму 80    000,00 грн, № 3242 від 26.04.2018 на суму 98    780,00 грн, № 3386 від 24.05.2018 на суму99    250,00 грн, № 3461 від 01.06.2018 на суму 90    000,00 грн, № 3373 від 22.05.2018 на суму 99    000,00 грн, № 3311 від 08.05.2018 на суму 99    410,00 грн, № 3332 від 11.05.2018 на суму 98  500,00 грн - з призначенням платежу «за будматеріали». За твердженнями позивача, викладеними в його позовній заяві, підстав для перерахування вищезазначених коштів не було, оскільки жодні договори між позивачем і відповідачем не укладалися. Отже, на думку позивача, зазначені грошові кошти перераховані помилково та за відсутності належних на те правових підстав. 
Відповідно до    ст. 11 Цивільного кодексу України    (далі -    ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.   Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є   договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1  ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.        
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2    ст. 205 ЦК України).
Частиною 1    ст. 207 ЦК України    передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до    статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч.1  ст.638 Цивільного кодексу України,   договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1    ст. 639 ЦК України).
Згідно зі    ст. 640 ЦК України,  договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до  ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Відповідно до ч.7  ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими    Цивільним кодексом України    з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Відповідно до    ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Відповідно до    ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З аналізу зазначених норм убачається, що за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). При цьому укладання господарських договорів допускається у спрощений спосіб шляхом обміну листами, прийняття до виконання замовлень тощо. Зокрема, прийняттям пропозиції відповідно до ч. 2    ст. 642 ЦК України    є вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (надання послуг, сплата коштів тощо). Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема        від 17.12.2018 у справі № 912/1883/17, від 19.12.2019 у справі № 904/5542/18.
Судом встановлено, що позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 858    440, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:
- № 3075 від 06.04.2018 на суму 98    500,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 67 від 03.04.2018 без ПДВ»;
- № 3174 від 20.04.2018 на суму 95    000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»;
- № 3111 від 13.04.2018 на суму 80    000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3242 на суму 98    780,00 грн від 26.04.2018 із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3386 від 24.05.2018 на суму 99    250,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 75 від 17.05.2018 без ПДВ»; 
- № 3461 від 01.06.2018 на суму 90    000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 92 від 30.05.2018 без ПДВ»; 
- № 3373 від 22.05.2018 на суму 99    000,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 75 від 17.05.2018 без ПДВ»;
- № 3311 від 08.05.2018 на суму 99    410,00 грн із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 69 від 06.04.2018 без ПДВ»; 
- № 3332 на суму 98    500,00 грн від 11.05.2018 із призначенням платежу «за будматеріали згідно рах. № 71 від 07.05.2018 без ПДВ». 
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФОП Гурківського О.В. є роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах /а.с.111-112/.
ФОП Гурківським О.В. у матеріали справи надано копії рахунків на оплату ДП «Славутське лісове господарство» за товар, який фактично визначено, як комп`ютерна техніка, а саме: № 69 від 06.04.2018 на суму 373   160, 00 грн з ПДВ; № 67 від 03.04.2018 на суму 98  500,00 грн з ПДВ; № 75 від 17.05.2018 на суму 198  250,00 грн з ПДВ; № 71 від 07.05.2018 на суму 98  500,00 грн з ПДВ; № 92 від 30.05.2018 на суму 90  000,00 грн., разом на суму 858   410,00 грн.
Окрім того, в матеріалах справи містяться копії накладних, виписаних ФОП Гурківський О.В. для ДП «Славутське лісове господарство», зокрема: від 13.04.2018 № 1/69 на суму 80  000 грн, від 07.04.2018 № 1/67 на суму 98  500 грн, від 27.04.2018 № 3/69 на суму 98  750 грн, від 20.04.2018 № 2/69 на суму 95 000 грн, від 11.05.2018 № 1/71 на суму 98    500 грн, від 08.05.2018 № 4/69   на суму 99    410 грн, від 24.05.2018    № 3/75 на суму 99  250 грн, від 22.05.2018 № 2/75 на суму  99 000 грн, від 01.06.2018 № 1/92 на суму 90  000 грн,    разом на суму 858  410 грн. В зазначених накладних містяться дані, зокрема: відпущено ФОП Гурківський О.В.; одержано ДП «Славутське лісове господарство». Також накладні містять підписи: у графі «відпустив» директор Гурківський О .В. , у графі «одержав» Гол . бухгалтер    Волошин А.В.
Колегія суддів вважає, що всупереч ч.2 ст.164 ГПК України, згідно з якою позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, позивачем у даній справі до позову не надано докази (статут ДП «Славутське лісове господарство», посадова інструкція тощо), на підставі яких встановлюється наявність/відсутність у заступника директора з фінансово-економічних питань, головного бухгалтера Волошина А.В. повноважень та необхідної діяєздатності на укладення договорів, підписання накладних та отримання товарно-матеріальних цінностей. 
Отже, здійснивши аналіз наданих у матеріали доказів та враховуючи зміст вищенаведених положень законодавства вбачається, що між сторонами виникли зобов`язальні, зокрема, договірні правовідносини, а саме з договору поставки, який був укладений у спрощений спосіб шляхом передачі відповідачем позивачу товару на підставі накладних, із зазначенням виду товару, кількості і вартості, та відповідно, здійснення позивачем оплати отриманого товару за рахунками відповідача, які були виставлені на його оплату.
Слід зазначити, що позивачем факт укладення та виконання договору поставки  товару жодним чином не спростовується, будь-яких інших цивільно-правових відносин між сторонами не існувало, що також не встановлено апеляційним судом.
В свою чергу, дослідженням матеріалів справи встановлено, що у платіжних дорученнях на переказ грошових коштів № 3075 від 06.04.2018; № 3174 від 20.04.2018; № 3111 від 13.04.2018; № 3242 від 26.04.2018; № 3386 від 24.05.2018; № 3461 від 01.06.2018; № 3373 від 22.05.2018; № 3311 від 08.05.2018; № 3332 від 11.05.2018 позивачем вказано банківські реквізити відповідача, предмет оплати, а саме: оплата за будматеріали та рахунки, згідно з якими проводилась оплата.
Слід зазначити, що посилання позивача на відсутність належних правових підстав для набуття відповідачем грошових коштів не відповідають обставинам справи та суперечать наявним в ній доказам, а неправильно вказаний предмет оплати «за будматеріали» не означає, що правова підстава відпала або взагалі не існувала, тобто не є умовою для визнання договору неукладеним.
Діючим законодавством не передбачено, що невірне зазначення призначення платежу (в даному випадку «оплата за будматеріали», тобто відсутність правильного найменування товару, що поставлявся згідно накладних відповідачем) тягне обов`язок отримувача повернути отримані кошти, якщо правова підстава для зарахування таких коштів існує.
Так, відповідно до п. 1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»,  платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.
Згідно з п.19 «Указівок щодо заповнення реквізитів розрахункових документів на паперових носіях та їх реєстрів», які є Додатком № 7 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої    постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, однією із вимог щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів    є призначення платежу.
Цей реквізит у платіжних дорученнях, меморіальних ордерах та платіжних вимогах-дорученнях заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 цієї Інструкції.
Так, згідно з п.3.8 Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.
Враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний   господарський суд не може погодитися із твердженнями позивача про те, що він здійснював оплату виключно «за будматеріали», оскільки зазначене спростовується тим, що із змісту наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що в останніх зазначено «призначення платежу» саме на оплату товару за відповідними рахунками відповідача, які в свою чергу були виставлені за накладними підписаними сторонами у справі.
З урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції в частині того, що матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами укладеного договору поставки товару, який був би підставою проведення позивачем оплати за платіжними дорученнями № 3075 від 06.04.2018; № 3174 від 20.04.2018; № 3111 від 13.04.2018; № 3242 від 26.04.2018; № 3386 від 24.05.2018; № 3461 від 01.06.2018; № 3373 від 22.05.2018; № 3311 від 08.05.2018; № 3332 від 11.05.2018, тобто створював правову підставу для набуття відповідачем грошових коштів є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятим внаслідок неправильним тлумаченням закону.
Місцевим судом не надано жодної оцінки тій обставині, що в наданих позивачем платіжних дорученнях ним самим зазначено і інші підстави для перерахування спірних коштів, а саме відповідні рахунки, які виставлялися відповідачем для їх оплати, що відображено в «призначенні платежу». 
Отже, не врахувавши та не надавши жодної оцінки зазначеним в платіжних дорученнях посилань на рахунки, за якими здійснювалась оплата поставленого товару позивачем, суд першої інстанції передчасно відхилив доводи відповідача про те, що сплата спірних коштів відбувалась фактично в межах накладних від 13.04.2018 № 1/69 на суму 80    000 грн, від 07.04.2018 № 1/67 на суму 98    500 грн, від 27.04.2018 № 3/69 на суму 98 750 грн, від 20.04.2018 № 2/69 на суму 95    000 грн, від 11.05.2018 № 1/71 на суму 98 500 грн, від 08.05.2018 № 4/69        на суму 99    410 грн, від 24.05.2018        № 3/75 на суму 99    250 грн, від 22.05.2018 № 2/75 на суму        99    000 грн, від 01.06.2018 № 1/92 на суму 90    000 грн на поставку оргтехніки (комп`ютерної техніки), обопільно підписаних сторонами у справі.
При цьому, апеляційним судом враховується, що в силу ч.3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.          
Так, позивачем до позовної заяви не додавалися рахунки відповідача на оплату за товар, який фактично визначено, як комп`ютерна техніка, а саме: № 69 від 06.04.2018 на суму 373    160, 00 грн з ПДВ; № 67 від 03.04.2018 на суму 98    500,00 грн з ПДВ; № 75 від 17.05.2018 на суму 198    250 грн з ПДВ; № 71 від 07.05.2018 на суму 98    500,00 грн з ПДВ; № 92 від 30.05.2018 на суму 90    000,00 грн., разом на суму 858    410 грн. 
Однак, наявність рахунків у позивача підтверджується Актом ревізії від 08.01.2019, зокрема, на запит Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, направлений під час ревізії, ФОП Гурківський О.В. надав інформацію від 14.11.2018 б/н щодо відносин з ДП «Славутський лісгосп» по поставці комп`ютерної техніки у квітні 2018 року на суму 858440,00 грн, на підтвердження чого надав копії рахунків, видаткових накладних. Про що зазначено на стор.22 Акту ревізії та відповідь ФОП Гурківського О.В. долучено Додатком 38 до акта. 
Під час розгляду справи судом першої інстанції не витребовувалися та не досліджувалися рахунки відповідача на оплату товару, зазначені позивачем у графі «призначення платежу» платіжних доручень, за якими здійснена оплата.  
Враховуючи викладене, поскільки оригінали вказаних рахунків ФОП Гурківського О.В.  вилучалися в межах кримінального провадження № 42018241270000028 на підставі ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.08.2018 у справі № 682/2382/18, про що свідчить протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.03.2019, а тому суд апеляційної інстанції на підставі част.3 ст.269 ГПК України приймає в якості доказів рахунки на оплату, подані відповідачем на стадії апеляційного розгляду справи.   
Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що у висновках, зроблених держаудитслужбою та викладених у Акті ревізії від 08.01.2019 № 07-08/2,  заборгованість відповідача виникла внаслідок перерахування контрагентам коштів без укладення договорів та відображення по бухгалтерському обліку одержаних  товарів, робіт або послуг, в тому числі відповідачу 858    440 грн. 
Натомість, дії позивача щодо перерахування коштів за платіжними дорученнями № 3075 від 06.04.2018 на суму 98    500,00 грн; № 3174 від 20.04.2018 на суму 95    000,00 грн; № 3111 від 13.04.2018 на суму 80    000,00 грн; № 3242 від 26.04.2018 на суму 98    780,00 грн; № 3386 від 24.05.2018 на суму 99    250,00 грн; № 3461 від 01.06.2018 на суму 90    000,00 грн; № 3373 від 22.05.2018 на суму 99    000,00 грн; № 3311 від 08.05.2018 на суму 99    410,00 грн; № 3332 від 11.05.2018 на суму 98   500,00 грн, суми по яким відповідають сумам у виставлених та зазначених у платіжних дорученнях рахунках ФОП Гурківського О.В. А тому такі дії позивача свідчать про прийняття пропозиції відповідача на укладення Договору поставки товару у спрощеному порядку.
Окрім цього, як вбачається з Акту № 07-08/2 від 08.01.2019 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Славутське лісове господарство» за період з 01.01.2016 по завершений місяць 2018, в ході проведення ревізії посадовими особами Підприємства позивача надано посадові інструкції працівників бухгалтерії, які працювали в період з 01.01.2016 по 01.10.2018 (окрім бухгалтера Усачук К.І.), у наданих посадових інструкціях не визначено відповідальних працівників за відображення по бухгалтерському обліку розрахунків з постачальниками та покупцями товарів, робіт та послуг. З пояснень директора Сапожніка В.В. вбачається, шо ним не надавались доручення на укладення будь-яких господарських договорів головному бухгалтеру Волошину А.В. Отже, зроблено висновок, що у заступника директора з фінансово-економічних питань - головного бухгалтера Волоштна А.В. в період, який підлягає ревізії були відсутні підстави щодо укладення договорів.
Згідно з ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються. 
Тобто  Акт № 07-08/2 від 08.01.2019 планової ревізії є підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами та не звільняє позивача від доказування заявлених позовних вимог, оскільки не є належним доказом порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором.  
Проте будь-яких доказів (посадових інструкцій, тощо) перевищення повноважень головним бухгалтером Волошиним А.В., зокрема при підписанні накладних з поставки товару ФОП Гурківським В.О. та здійснення їхньої оплати за виставленими рахунками відповідача матеріали справи не містять та позивачем не доведено.
Слід також зазначити, що в Акті № 07-08/2 від 08.01.2019 планової ревізії органом держаудитслужби зроблено висновок (стор. 41) про те, що надані ксерокопії накладних не завірено фізичними особами-підприємцями та накладних в графі «одержав» стоїть підпис без зазначення прізвища одержувача. Однак, позивачем не було надано суду відповідних належних і допустимих доказів, на підставі яких можна було б встановити наведене. 
Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції в накладних, виписаних ФОП Гурківський О.В. для ДП «Славутське лісове господарство», зокрема: від 13.04.2018 № 1/69 на суму 80    000 грн, від 07.04.2018 № 1/67 на суму 98    500 грн, від 27.04.2018 № 3/69 на суму 98    750 грн, від 20.04.2018 № 2/69 на суму 95 000 грн, від 11.05.2018 № 1/71 на суму 98    500 грн, від 08.05.2018 № 4/69        на суму 99    410 грн, від 24.05.2018    № 3/75 на суму 99    250 грн, від 22.05.2018 № 2/75 на суму        99    000 грн, від 01.06.2018 № 1/92 на суму 90    000 грн містяться дані, зокрема: відпущено ФОП Гурківський О.В.; одержано ДП «Славутське лісове господарство». Також накладні містять підписи: у графі «відпустив» директор Гурківський О .В. , у графі «одержав» Гол . бухгалтер    Волошин А.В.
Таким чином, Актом № 07-08/2 від 08.01.2019 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Славутське лісове господарство» за період з 01.01.2016 по завершений місяць 2018 не стверджується неналежне виконання ФОП Гурківським О.В. укладеного договору поставки у спрощеному порядку.  
В будь-якому випадку, судова колегія погоджується із твердженнями відповідача, що неналежна робота всередині підприємства позивача не може бути підставою для покладення певної господарської відповідальності на відповідача.
Апеляційним судом враховується, що загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл.83 ЦК України.
Ст. 1212 ЦК України    регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених у ст. 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1, 2 ст. 509 ЦК України,    цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених у ст. 11 цього кодексу.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, чч.1, 2 ст.205, ч.1 ст. 207, ч.1 ст. 1212 ЦК України    дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося у не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені в ч.2 ст.11 ЦК України.
Загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України    звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України    можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Оскільки накладними, що виписані ФОП Гурківським О.В. для ДП «Славутське лісове господарство» на поставку товару від 13.04.2018 № 1/69 на суму 80    000 грн, від 07.04.2018 № 1/67 на суму 98    500 грн, від 27.04.2018 № 3/69 на суму 98    750 грн, від 20.04.2018 № 2/69 на суму 95 000 грн, від 11.05.2018 № 1/71 на суму 98    500 грн, від 08.05.2018 № 4/69        на суму 99    410 грн, від 24.05.2018    № 3/75 на суму 99    250 грн, від 22.05.2018 № 2/75 на суму        99    000 грн, від 01.06.2018 № 1/92 на суму 90    000 грн та виставленими відповідачем ФОП Гурківським О.В. рахунками на оплату комп`ютерної техніки за № 69 від 06.04.2018, № 67 від 03.04.2018, № 75 від 17.05.2018, № 71 від 07.05.2018, № 92 від 30.05.2018 визначено загальну вартість товару у розмірі 858  410,00 грн, то в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 858  410,00 грн за платіжними дорученнями № 3075 від 06.04.2018; № 3174 від 20.04.2018; № 3111 від 13.04.2018; № 3242 від 26.04.2018; № 3386 від 24.05.2018; № 3461 від 01.06.2018; № 3373 від 22.05.2018; № 3311 від 08.05.2018; № 3332 від 11.05.2018 необхідно відмовити, оскільки підстави для застосування положень ст.1212 ЦК України в цій частині позовних вимог відсутні.
Разом з тим, беручи до уваги, що в зазначених платіжних дорученнях міститься встановлена судом переплата у розмірі 30,00 грн, а сторонами фактично не було досягнуто домовленість поставки товару на означену суму коштів, згідно підписаних накладних та виставлених рахунках на їх оплату, то позовні вимоги щодо стягнення 30,00 грн, які перераховані на оплату, зокрема згідно з рахунком № 69 від 06.04.2018 - підлягають задоволенню. 
Щодо поданої позивачем 20.03.2020 до суду інформації від 16.03.2020 № 122 старшого слідчого СВ Славутського відділу поліції Головного управління НП в Хмельницькій області щодо висновків судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 42018241270000028, то остання лише підтверджує факт не оприбуткування матеріальних цінностей, зокрема отриманих від ФОП Гурківського О.В., по бухгалтерському обліку ДП «Славутське лісове господарство». Даний факт був встановлений під час ревізії Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області та відображений в Акті ревізії від 08.01.2019 № 07-08/2.
Зазначення  в інформації про документальне підтвердження завданої  матеріальної шкоди (збитків) ДП «Славутське лісове господарство», викладеної в Акті ревізії  від 08.01.2019 № 07-08/2, а саме: по бухгалтерському обліку підприємства не оприбутковані матеріальні цінності та які відсутні в наявності на загальну суму 5  734  088,74 грн, в т.ч. ФОП Гурківський - в розмірі 858440,00 грн, судом оцінюється критично, поскільки у відповідності до ст.104 ГПК України -  висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. 
Натомість висновок експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.02.2020 № 1933/1934/19-26/477-481/20-26 до матеріалів справи № 924/942/19 не додано.
Відповідно до част.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до   ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).
Згідно із п.2 ч.1    ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п.1 ч.1    ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, відтак апеляційна скарга ФОП Гурківського на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 року у справі № 924/942/19 підлягає частковому задоволенню. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до    ст.129 ГПК України,    судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі 129    ГПК України    на відповідача покладається 45,07 грн (12    876,61 суд.збір  х 0,0035 %) судового збору за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тоді, як на позивача покладається судовий збір 19    247,30 грн (12    876,61 суд.збір в першу інстанцію х 150% х 0,9965%) за подання апеляційної скарги.   
Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 у справі № 924/942/19 - задоволити частково.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.11.2019 у справі № 924/942/19 -  скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь державного підприємства „Славутське лісове господарство" (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Кузовкова, 1, ЄДРПОУ 00993314) 30 (тридцять) гривень  00 коп. безпідставно отриманих грошей та  45 (сорок п`ять) гривень 07 коп.  судового збору.
В частині стягнення 858       410,00 грн безпідставно отриманих грошей - відмовити.
Стягнути з державного підприємства „Славутське лісове господарство" (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Кузовкова, 1, ЄДРПОУ 00993314) на користь фізичної особи-підприємця Гурківського Олександра Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )  19       247 (дев`ятнадцять тисяч двісті сорок сім) гривень  30 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Хмельницької області видати накази. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 924/942/19 повернути  Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "30" квітня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.