ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №826/5557/16
адміністративне провадження №К/9901/45795/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову  Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2017 року (суддя Шрамко Ю.Т.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 року (головуючий суддя Шурко О.І., судді: Василенко Я.М., Степанюк А.Г.) у справі № 826/5557/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Київської міської митниці ДФС про  визнання протиправними дій та скасування рішень, 

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» (надалі позивач, Товариство) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Київської міської митниці ДФС (надалі відповідач, митний орган), в якому просило визнати протиправними дії відповідача з коригування митної вартості товару, скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 29.05.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 року, адміністративний позов задовольнив частково.
Скасував рішення про коригування митної вартості товарів № 100250005/2015/000082/2 від 01 грудня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250005/2015/00139 від 01 грудня 2015 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовив. 
Суди попередніх дійшли висновку, що відповідачем в обґрунтування прийнятих рішень не надано достатніх доказів порушень норм закону позивачем, а тому суб`єктом владних повноважень не доведено їх правомірності та обґрунтованості. 
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, митний орган подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Митний орган зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів винесено митницею у відповідності до вимог законодавства.     
Доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги.
У відзиві на касаційну скаргу Товариство наводить доводи, аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення.
21.03.2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 січня 2015 року між IDS Borjomi Georgia LLC (Грузія) (продавець) та Товариством (покупець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № СТ20-001/1501, згідно умов якого продавець продає, а покупець - придбаває мінеральну воду «Боржомі» окремими партіями на умовах СІР Одеса Західна (Інкотермс 2010). 
2 березня 2015 року між покупцем та продавцем укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту, згідно умов якої, ціну товару за вказаним контрактом було змінено (знижено), з урахуванням  економічних чинників, зокрема, зниження платоспроможності населення, девальвації гривні, складної економічної ситуації в Україні.
На виконання умов контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року на підставі інвойсу № GE20150413 від 25 листопада 2015 року здійснена поставка товару.
1 грудня 2015 року позивачем через митного брокера в порядку електронного декларування подано до ВМО м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС митну декларацію № 100250005/2015/116874 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за контрактом № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року, а саме води природної мінеральної лікувально-столової гідрокарбонатної натрієвої «Боржомі», сильногазованої. Вартість товару 11  436,48 дол. США.
Розфасована: 06 скляних пляшок по 0,5л. у поліетиленових упаковках - 4 332 поліетиленових упаковок: 25 992 скляних пляшок. Термін придатності 24 місяці. Відповідає вимогам ДСТУ 878-93 та СТГ 50:2010. Всього: 12996 л. Виробник - IDS Borjomi Georgia, а Georgian Branch of IDS Borjomi Beverages Co.N.V. Країна виробництва: GE. Торговельна марка - «BORJOMI». 
Одночасно з вказаною вище МД декларантом подано до органу доходів і зборів документі, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, передбачені ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: 
-          міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 0807972 від 26 листопада 2015 року; 
-          інвойс № GE20150413 від 25 листопада 2015 року; 
-          пакувальний лист б/н до рахунку-фактури №    GE20150413 від 25 листопада 2015 року; 
-          додаток № 1 від 02 березня 2015 року до контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; 
-          додаток № 2 від 10 червня 2015 року до контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; 
-          додаток № 3 від 12 червня 2015 року до контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; 
-          зовнішньоекономічний договір (контракт) № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; 
-          договір про надання послуг митного брокера № Т822/15 від 25 червня 2015 року; 
-          сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEO 2015 01/004175 від 26 листопада 2015 року; 
-          лист про ексклюзивність продукції від 15 жовтня 2015 року; 
-          копію вантажної митної декларації країни відправлення № С2764 від 26 листопада 2015 року.
За наслідками опрацювання наданих декларантом позивача документів митний орган прийшов до висновку, що вони містять розбіжності.
Відповідачем встановлено, що надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим, запропонував декларанту позивача надати основні та додаткові документи згідно положень статті 53 Митного кодексу України шляхом надсилання електронного повідомлення, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні    та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару    та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації;    ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти    (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Також відповідно до положень ч. 6 статті 53 Митного кодексу України, декларанту або уповноваженій ним особі запропоновано подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за власним бажанням.    
Декларант позивача листом № 01-001 від 1 грудня 2015 року повідомив митний орган про те, що ним було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, передбачені ч. 2 статті 53 Митного кодексу України та додатково надав: прайс-лист, видаткові накладні, виписку з бухгалтерських та банківських документів, довіреності, експертизу Держзовнішінформ, платіжні доручення, лист страхового полісу, свіфти, вартісну довідку, калькуляцію від виробника, ISD-лист, лист про ексклюзивність. 
За наслідками опрацювання додатково наданих Товариством документів, митним органом встановлено, що позивачем не надано довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, а у додатково поданому відкритому полісі страхування від 28.01.2015 року зазначено страховий період 28.01.2015 року - 04.03.2015 року, в силу чого, страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не спростовано сумніви у правильності задекларованої митної вартості товару і відсутні підстави для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в силу чого митним органом відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару за ціною договору (контракту), у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250005/2015/00139 від 1 грудня 2015 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100250005/2015/000082/2 від 1 грудня 2015 року.
Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № 100250005/2015/000082/2 митна вартість визначена на рівні 1,0200 USD/одиницю (загальна вартість 13  255,92 дол. США) із застосуванням резервного методу.
В подальшому відповідачем надано згоду на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, шляхом сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно митної вартості, визначеної митним органом в повному обсязі, та щодо надання протягом 80 днів з дня випуску товарів відповідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.
За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірна партія товару поставлена на умовах CIP Одеса Західна.
Умови поставки CIP («Фрахт / перевезення та страхування оплачені до») Інкотермс 2010 передбачають, що продавець виконує свої зобов`язання, коли передасть застрахований товар, випущений в митному режимі експорту, названому ним перевізнику для перевезення товару до місця призначення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що страхування товару здійснювалося продавцем на підставі відкритого полісу. Термін дій страхового полісу було пролонговано до 04 березня 2016 року на підставі Угоди до Відкритого страхового полісу №ICG/AG 15/026+1    від 04 березня 2015 року, копію якої надано митному органу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з вимогами частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у коригуванні митної вартості, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).
У відповідності зі статтею 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, в тому числі, і витрати (складові митної вартості) на страхування таких товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 54 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів. 
Суди першої та апеляційної інстанцій, оцінюючи обставини справи, обґрунтовано виходили з того, що відповідачем не доведено наявність обставин, які б могли бути підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів. 
Верховний Суд вказує, що аргументи митного органу в касаційній скарзі щодо застосування положень статті VII ГАТТ є безпідставними, оскільки судами попередніх інстанцій встановлена та доведена правомірність використання позивачем основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну.
Наявність взаємозв`язку позивача та продавця досліджена і оцінена судами попередніх інстанцій, які обґрунтовано вказали, що відповідно до частини 12 статті 58 Митного кодексу України лише та обставина, що продавець та покупець є пов`язаними між собою особами, сама по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної.
Посилання митного органу на рішення Верховного Суду України від 15 лютого 2017 року у справі №    826/4823/16 є помилковими, оскільки цим рішенням встановлено відсутність підстав для перегляду оскаржуваних рішень та вказано, що у заяві про перегляд йдеться про застосування одних і тих самих норм матеріального права, що регулюють відносини визначення митної вартості товару, яке зумовлене різними за змістом та характером фактичними обставинами справ.
Верховний Суд вказує, що всупереч вимогам частини 2 статті 55 Митного кодексу України оспорюване у цій справі рішення про коригування митної вартості товарів не містило вказівки на взаємопов`язаність суб`єктів господарювання, отже така обставина не може визнаватися судами належною підставою для коригування митної вартості.
Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідачем в обґрунтування прийнятих рішень не надано достатніх доказів порушень норм закону позивачем, а тому суб`єктом владних повноважень не доведено їх правомірності та обґрунтованості.
Доводи касаційної скарги митного органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом  апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.
Митний орган касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги
Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення. 
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2017 року у справі № 826/5557/16 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду