Номер провадження: 22-ц/813/3561/20 
Номер справи місцевого суду: 520/12338/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,
за участю секретаря - Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач -  ОСОБА_2 ,  
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 рокуу складі судді Салтан Л.В.,
в с т а н о в и в:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі по 15500,00 грн на кожну дитину щомісячно, та аліментів на утримання ОСОБА_1 , до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 5000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 15 500,00 грн щомісячно, починаючи з 12 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 15 500,00 грн щомісячно, починаючи з 12 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 2000,00 грн з 12 вересня 2018 року до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, а саме стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2027 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1626 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; в іншій частині позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підтвердженням факту працевлаштування моряком є чинний контракт, тобто судом не враховано специфіку роботи моряка, для якої не є характерним постійне працевлаштування. Судом не враховано матеріальне становище апелянта та реальної необхідності стягнення 15500 грн щомісячно на кожну дитину, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей до 6 років з 01.01.2019 - 1626 грн, дітей від 6 до 18 років з 01.01.2019 - 2027 грн. У зв`язку з неможливістю працевлаштуватися моряком, апелянт працює водієм у ФОП - ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №2 від 12.11.2018, яка не врахована судом. Відповідно до договору довічного утримання від 05.02.2009, на довічному утриманні ОСОБА_2 знаходиться ОСОБА_5 , який є особою похилого віку, на утримання і лікування якого необхідно сплачувати кошти у розмірі значно більшому, ніж передбачений договором. Судом не досліджена можливість одержання ОСОБА_1 утримання від батьків, які мають можливість його надавати. Враховуючи, що ОСОБА_1 разом з дітьми проживає у повністю облаштованому будинку та одержує утримання від своїх батьків, підстави для стягнення аліментів на її утримання з колишнього чоловіка, з урахуванням його скрутного матеріального становища, відсутні. 
22.07.2019 від апелянта надійшли письмові пояснення в яких останній зазначив, що наразі продовжує працювати водієм у ФОП « ОСОБА_4 » та має труднощі щодо працевлаштування за спеціальністю. Відповідач перераховує кошти на ім`я позивачки та вживає заходів щодо пошуку роботи за спеціальністю та згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. на кожного. Виплату аліментів на утримання позивачки апелянт вважає безпідставними, та як вона самостійно заробляє, та користується допомогою своїх батьків.
В поясненнях на апеляційну скаргу позивач просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, послалася на те, що відповідач вводить суд в оману щодо того, що працює водієм, так як відповідач наразі продовжує працювати моряком далекого плавання та отримує дохід у розмірі 7000 дол. США, що дає йому можливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному за рішенням суду.
Сторони в судове засідання 17.03.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.
Враховуючи викладене, суд вирішив клопотання сторін задовольнити та розглянути справу без їх участі.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складений 24.03.2020.
Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб 27.12.2008.
Від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Шлюбні стосунки у сторін фактично припинилися. Сторони разом не проживають.
Домовленість щодо утримання дітей та позивачки між сторонами у справі не досягнута.
Відповідач щодо виплати аліментів не заперечує, вказує, що спроможний сплачувати 4000 грн на кожну дитину, проти сплати аліментів на утримання позивачки заперечує.
Задовольняючи частково позов, та стягуючи на користь позивача аліменти в розмірі 15 000 грн. на кожну дитину, а також 2000 грн на утримання позивачки, суд виходив з того, що відповідач працює моряком далекого плавання та останній контракт відпрацював з 24.01.2018 по 07.03.2018, крім того неодноразово перетинав кордон.
Разом із тим суд не з`ясував дійсний розмір доходів відповідача, відтак висновок суду щодо наявності у відповідача великих статків ґрунтується на припущеннях.
З довідки виданої відповідачу за період з листопада 2018 по вересень 2019, вбачається, що він з листопада 2018 року працює водієм у ФОП « ОСОБА_4 » та його місячна заробітна плата становить 3381 грн.
З вимогами про стягнення аліментів позивачка звернулася 12.09.2018, тобто у період, коли відповідач за контрактом не працював, тобто протягом 6 місяців до часу звернення до суду навіть відсутні припущення, що він отримував заробітну плату за кордоном. 
Позивачка таких доказів відповідача не спростувала, зокрема не надала належних доказів, якими підтверджується більший розмір доходу відповідача за місяць на час звернення до суду з відповідним позовом.
Справа в провадженні суду перебувала протягом року, проте, за цей час докази працевлаштування за професією матеріали справи не містять, у зв`язку з чим правові підстави для стягнення аліментів в розмірі заявленому позивачем, виходячи з того, що він працює за кордоном, були відсутні. 
Можливість врахування доходу відповідача, який можливо був раніше значно вищим, ніж на час звернення до суду з позовом може бути врахована, так само як і вірогідність піти у рейс, однак аліменти визначаються з урахуванням доходів на час звернення щодо їх стягнення.
Працевлаштування моряка має особливості, оскільки роботу не можна вважати постійною, вона залежить від можливості укласти контракт. 
При цьому позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану платника аліментів звернутися до суду з позовом про збільшення їх розміру.
Крім того, судом не було з`ясовано розмір витрат на дитину, у справі є лише послання на те, що на сина витрачається 9400 грн витрат на навчання у школі, заняття 400 грн «Капуеро» та 600 грн за заняття футболом, проте докази таких витрат відсутні. Про витрати на дитину доньку 1 року взагалі не визначено.
У зв`язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутих судом першої інстанції аліментів підлягає зміні та з відповідача на користь ОСОБА_1 стягненню підлягають аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 6000 гривень на кожну дитину.
Не можуть бути підставою для обґрунтування розміру аліментів по 15 500 грн доводи про необхідність врахування відповіді про доход за роботу в Норвегії, яка подана на стадії апеляційного розгляду, оскільки відомості про ставку оплати стосуються 2018 року, проте не спростовують доводів про припинення роботи за кордоном на час вирішення спору судом. 
Не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги про необхідність скасування рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 2000 грн, оскільки відповідач заперечуючи повністю в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини, посилається на те, що ОСОБА_1 працює та має значний дохід, а тому не потребує аліментів на її утримання.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, тому в цій частині рішення підлягає залишенню без змін.
За таких обставин, рішення суду слід змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на двох дітей в розмірі по 6000 грн на кожного та аліменти на утримання дружини в розмірі 2000 грн до досягнення малолітньої дитини ОСОБА_3 трирічного віку.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 рокув частині визначення розміру аліментів на утримання дітей змінити.
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 6000 гривень щомісячно, починаючи з 12 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 6000 гривень щомісячно, починаючи з 12 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 24.03.2020.

Головуючий:                                                                                      

            Судді: