Єдиний унікальний номер 243/4117/19 
Номер провадження 22-ц/804/728/20        

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року                                                                 м. Бахмут 

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Азевича В.Б., Халаджи О.В., 
за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу №243/4117/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» про розірвання договору оренди земельної ділянки за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2019 року (суддя Сидоренко І.О., повний текст рішення складено 03 грудня 2019 року),

в с т а н о в и в : 

19 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ТОВ «КЗТС Машинінг» про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що 01 вересня 2012 року вона уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки б/н. Протягом дії вказаного договору, починаючи з 2012 року, відповідач систематично порушує умови договору щодо внесення орендної плати, вносив її з порушенням строків та не в повному обсязі, орендну плату за 2018 рік взагалі не сплатив. Зазначає, що декілька разів вона зверталась до ТОВ «КЗТС Машинінг» з листами, у яких висловлювала незгоду з сумою орендної плати, яка нараховується та повідомлення про бажання розірвати договір. Однак, у своїх відповідях відповідач повідомляв, що оренда нараховується правильно. В січні 2019 року вона звернулась до відповідача з вимогою, в якій просила надати їй інформацію щодо строків сплати орендної плати за період з 2012 по 2019 рік та роз`яснити, чому відповідач при виплаті орендної плати з запізненням не нараховує пеню за порушення грошового зобов`язання. 17 січня 2019 року відповідач отримав наведену вимогу, але відповіді не надав. У зв`язку з тим, що відповідач не надає жодної інформації щодо спірних питань та порушує умови договору в частині внесення орендних платежів, орендну плату за 2018 рік так і не сплатив, просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем договір оренди земельної ділянки б/н від 01 вересня 2012 року.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» про розірвання договору оренди задоволено.
Договір оренди земельної ділянки без номеру від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг», предметом якого є земельна ділянка площею 6,5648 га, кадастровий номер 1424285700:01:000:0244, яка розташована: Донецька область, Слов`янський район, Прелеснянська сільська рада, що входить до складу Черкаської селищної об`єднаної територіальної громади, в межах від А до Б землі ОСОБА_2 , від Б до В землі загального користування, від В до Г землі ОСОБА_3 , від Г до Д землі ОСОБА_4 , від Д до А землі ОСОБА_5 , розірвано. 
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,80 грн. 
З вказаним рішенням не погодився відповідач ТОВ «КЗТС Машинінг» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції, внаслідок неналежного з`ясування обставин, що мають значення для справи, надання невірної юридичної оцінки фактичним обставинам справи, прийшов до помилкових висновків, які не відповідають обставинам справи та допустив неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 1, 6, 13, 18, 20, 21, 25, 26, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 651, 654, 792 ЦК України, ст.ст.162, 168, 171, п.16-1 розділу ХХ ПК України», а саме судом не враховано, що відповідач умови укладеного договору не порушував, орендну плату вносив відповідно до умов договору повністю, у строки, визначені договором, що підтверджується доказами, наданими відповідачем до матеріалів справи, судом не було встановлено факту несплати відповідачем орендної плати. Також суд безпідставно, в порушення ст.ст. 2, 12 ЦПК України порушуючи принцип змагальності безпідставно переклав тягар доведення обставин належного виконання умов договору на відповідача, так як позивачем не було надано доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається, просто формально вказавши на нібито порушення відповідачем умов договору. 
Позивачкою ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, оскільки судом прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Представник відповідача ТОВ «КЗТС Машинінг» Гнатенко Ю.Є., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
Представник позивача Статіва О.В., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що земельна ділянка загальною площею 6,5648 га, у тому числі ріллі – 6,5648 га, кадастровий номер 1424285700:01:000:0244, належить позивачці ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року № 360 (а.с.9).
01 вересня 2012 року між позивачкою ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» укладено договір оренди земельної ділянки без номера (а.с.6-7).
Відповідно до пункту 1 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Прелеснянської сільського ради Слов`янського району Донецької області.
Згідно із пунктом 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,5648 га, у тому числі ріллі – 6,5648 га, кадастровий номер 1424285700:01:000:0244.
Згідно із пунктом 9 зазначеного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації, що становить (не визначено) гривень на 2012 рік. За домовленістю між орендодавцем та орендарем, орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт).
Розмір орендної плати за вказаним договором визначається, виходячи з розміру базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проте її розмір у відповідній графі п. 9 договору не визначено. В пункту 5 договору закріплено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 114728,95 грн., проте станом на яку дату встановлено такий розмір, не визначено. 
Пунктами 10 та 14 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а у разі невнесення орендної плати у строки визначені, цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення.
Так, 27 грудня 2017 року та 07 лютого 2018 року позивачка зверталась до ТОВ «КЗТС Машинінг» із заявами, в яких констатувала факт порушення підприємством умов договору. Крім того, позивачка не погоджувалась з розміром орендної плати за договором, а також із укладенням додаткової угоди, за умовами якої збільшувалась процентна ставка, яка використовується для визначення розміру орендної плати за договором оренди земельної ділянки (а.с.12,14).
Крім того, у січні 2019 року позивачка звернулась до ТОВ «КЗТС Машинінг» із вимогою, в якій просила надати інформацію щодо дат фактичної сплати орендної платні за період з грудня 2012 року по 14 січня 2019 року, а також повідомити чи нараховувалась пеня у випадках несвоєчасного перерахування орендної плати, та просила повідомити розмір нормативної грошової оцінки станом на дату укладення договору, повідомляла відповідача про намір розірвати договір оренди земельної ділянки (а.с.16).
Листом № 163 від 13 березня 2018 року ТОВ «КЗТС Машинінг» повідомило ОСОБА_1 щодо порядку застосування та розміру індексації орендної плати за п. 10 договору, який обумовлює порядок застосування індексів інфляції орендної плати. Розмір індексації враховується при нарахуванні орендної плати за рік. Згідно із ст. 289 Податкового кодексу України при нарахуванні орендної плати орендатор повинен ураховувати коефіцієнт індексації, виходячи з індексу споживчих цін за попередній рік. Оскільки розрахунок коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки базується на обліку середньорічного індексу інфляції для додаткового застосування індексу інфляції до розміру орендної плати немає підстав. Крім того, підприємство надано наступний розрахунок орендної плати за договором оренди земельної ділянки: НГО 2013 рік = 114728,72 грн.; НГО 2014 рік = 114728,72 грн. * Кінд (1) = 114728,72 грн.; НГО 2015 рік = 114728,72 грн. * Кінд (1 * 1,249) = 143303,35 грн.; НГО 2016 рік = 114728,72 грн. * Кінд (1 * 1,249 * 1,2) = 171964,02 грн. (де НГО – нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, Кінд – індекс інфляції), відповідно: орендна плата: за 2013 рік = 114728,72 грн. * 3% = 3441,86 грн.; за 2014 рік = 114728,72 грн. * 3% = 3441,86 грн.; за 2015 рік = 143303,35 грн. * 3% = 4299,10 грн.; за 2016 рік = 171964,02 грн. * 3% = 6878,56 грн. Зазначив, що, виходячи з наведеного розрахунку, ТОВ «КЗТС Машинінг» виплачував ОСОБА_1 передбачувані кошти з урахуванням індексу інфляції (а.с.13).
Згідно з наданими відповідачем бухгалтерським документам: за 2012 рік на підставі видаткових касових ордерів від 10 вересня 2012 року та 11 грудня 2012 року ОСОБА_1 виплачено 500 грн. та 475,23 грн. орендної плати за договором відповідно:
за 2013 рік на підставі платіжної відомості № 00000000071 від 20 грудня 2013 року, в період з 20 грудня 2013 року по 23 грудня 2013 року ОСОБА_1 виплачено орендна плати за договором на суму 2683,55 грн.;
за 2014 рік на підставі платіжної відомості № 00000000011 від 15 січня 2015 року, в період з 15 січня 2015 року по 18 січня 2015 року позивачці виплачена орендна плата за договором на суму 2805,58 грн.; крім того, підприємством у жовтні 2014 року відповідно до наказу № 20 від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 надано тракторні послуги з оранки земельної ділянки площею 0,10 га на суму 120 грн. (з розрахунку 12 грн. за 0,01 га); 
за 2015 рік на підставі платіжної відомості № 00000000023 від 21 січня 2015 року в період з 15 січня 2016 року по 24 січня 2016 року ОСОБА_1 виплачено орендна плата за договором на суму 3339,75 грн.; крім того, підприємством у жовтні 2015 року відповідно до наказу № 5 від 14 жовтня 2015 року позивачці надано послуги трактора з оранки земельної ділянки площею 0,25 га на суму 250 грн. (з розрахунку 10 грн. за 0,01 га);
за 2016 рік на підставі платіжної відомості № 00000000589 від 27 грудня 2016 року в період з 27 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року позивачці виплачена орендна плата за договором на суму 3892,25 грн.; крім того, підприємством у жовтні 2016 року відповідно до наказу № 51 від 25 жовтня 2016 року позивачці надано послуги трактора з оранки земельної ділянки площею 0,29 га на суму 145 грн. (з розрахунку 5 грн. за 0,01 га), у грудні того ж року (відомість на видачу зерна озимої пшениці в рахунок земельного паю №3) ОСОБА_1 видано 500 кг зерна озимої пшениці вартістю 3 грн. за кг на загальну суму 1500 грн.;
за 2017 рік на підставі платіжної відомості № 00000000185 від 31 липня 2017 року в період з 31 липня 2017 року по 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 виплачено орендна плата за договором на суму 5509,25 грн.; крім того, підприємством у травні 2017 року відповідно до наказу № 23 від 08 травня 2017 року позивачці надано послуги трактора з посіву кукурудзою земельної ділянки площею 0,06 га на суму 12 грн. (з розрахунку 200 грн. за 1 га), у жовтні 2017 року (наказ № 73 від 19 жовтня 2017 року) позивачці надано послуги трактора з оранки земельної ділянки площею 0,27 га на суму 40 грн. (з розрахунку 500 грн. за 1 га), а у грудні того ж року (відомість на видачу насіння кукурудзи в рахунок земельного паю № 1) ОСОБА_1 видано 1 кг насіння кукурудзи вартістю 16 грн. за кг на загальну суму 16 грн.; 
за 2018 рік на підставі платіжного доручення № 20580 від 04 лютого 2019 року, позивачці виплачено орендна плата за договором на суму 5198,18 грн.; крім того, підприємством у травні 2018 року (наказ № 24 від 07 травня 2018 року) ОСОБА_1 надано послуги трактора з посіву кукурудзою земельної ділянки площею 0,09 га на суму 21,60 грн. (з розрахунку 2,40 грн. за 0,01 га), у жовтні 2018 року (наказ № 45 від 08 жовтня 2018 року) позивачці надано послуги трактора з оранки земельної ділянки площею 0,04 га на суму 20 грн. (з розрахунку 500 грн. за 1 га), у жовтні 2018 року (наказ № 52 від 16 жовтня 2018 року) надано послуги трактора з оранки земельної ділянки площею 0,25 га на суму 125 грн. (з розрахунку 500 грн. за 1 га), а у травні цього ж року (накладна в рахунок земельного паю № 131) ОСОБА_1 видано 1,8 кг насіння кукурудзи вартістю 20,80 грн. за кг на загальну суму 37,44 грн.;
за 2019 рік на підставі платіжного доручення № 172 від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 виплачено орендної плати за договором на суму 1384,29 грн. (а.с. 87-121).
Згідно наданої відповідачем бухгалтерської довідки щодо нарахування та виплати орендної плати ОСОБА_1 за укладеним договором за період 2012-2019 років:  нараховано доходу – 37551,49 грн.; утримано податків (податок на доходи фізичних осіб + військовий збір) – 6832,22 грн.; виплачено з урахуванням утримання податків – 28412,12 грн.; нараховано на кінець періоду (2019) – 2307,15 грн. (строк оплати до 31 грудня 2019 року) (а.с.122).
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено умови укладеного договору оренди земельної ділянки в частині строків виплати орендної плати, що є підставою для розірвання укладеного договору. 
Апеляційний суд погоджується з сказаним висновком.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Таким чином, статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.
При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до пункту 11 спірного договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року (а.с.6).
З наданих відповідачем бухгалтерських документів вбачається порушення строку виплати орендної плати, а саме: за 2014 рік сплачено в період з 15 січня 2015 року по 18 січня 2015 року, за 2015 рік - в період з 15 січня 2016 року по 24 січня 2016 року, за 2018 рік - 04 лютого 2019 року (а.с. 87-121).
Встановивши, що відповідач в період з часу укладення договору оренди 01 вересня 2012 року по теперішній час несвоєчасно оплачував орендну плату, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про те, що мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем орендна плата виплачувалась згідно з нормами чинного законодавства висновків суду не спростовують.
При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Інші аргументи скарги також висновків суду попередньої інстанції не спростовують і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. 
Суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.
Нових доказів, які б давали підстави для задоволення позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, представником відповідача не надано.
Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді                                                                                       І.В. Кішкіна

                                                                                                 В.Б. Азевич 

                                                                                                 О.В. Халаджи

Повний текст постанови складено 04 березня 2020 року
Суддя-доповідач                                               І.В.Кішкіна