Постанова
Іменем України       
 
20 травня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 759/8336/18
провадження № 61-214св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М., 
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П., 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року в складі судді Мазурик О. Ф., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст заяви
У травні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом,                         у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2013 року б/н у розмірі 40 505,79 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року у позові відмовлено.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
У жовтні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на зазначене судове рішення. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто заявнику.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме надання доказів здійснення представником банку, який підписав апеляційну скаргу, повноважень адвоката. 
Представник банку на виконання вимог ухвали надіслав заяву, у якій зазначив, що справа є малозначною, а тому, відповідно до статті 19 ЦПК України, він може брати участь у справі на підставі довіреності. 
Суд апеляційної інстанції, вважаючи, що дана справа не є малозначною, апелянтом не виконані вимоги ухвали суду від 26 жовтня 2018 року та не усунуто указані недоліки, відповідно до статей 185, 357 ЦПК України, виходячи з того, що у справі відсутні докази на підтвердження статусу адвоката у особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційну скаргу Банку визнав не поданою та повернув заявнику. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У січні 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду  касаційну скаргу посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Справа є малозначною, з огляду на пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, проте наведені у касаційній скарзі доводи дають підстави вважати, що розгляд справи у касаційному порядку має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.
У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми чинного законодавства, не врахував, що підстави для повернення апеляційної скарги відсутні, оскільки справа відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, представництво у даній категорії справ може здійснюватися особою, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.  
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суд установив, що у травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2013 року б/н у розмірі 40 505,79 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року відмовлено у позові.
На зазначене рішення суду першої інстанції ПАТ КБ «ПриватБанк» подало скаргу до суду апеляційної інстанції. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху і надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали  для надання доказів здійснення представником банку, який підписав апеляційну скаргу, повноважень адвоката. 
Представник банку на виконання вимог зазначеної ухвали 12 листопада 2018 року надіслав заяву, у якій зазначив, що справа є малозначною, а тому відповідно до статті 19 ЦПК України, представник Банку може здійснювати повноваження на підставі довіреності. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до статей 185, 357 ЦПК України, визнано неподаною та повернуто заявнику.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Повертаючи апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року суд апеляційної інстанції виходив з того, що дана справа не є малозначною, особою, яка подала скаргу, не виконані вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 26 жовтня 2018 року, у справі відсутні докази, які підтверджують, що особа, яка подала апеляційну скаргу має статус адвоката.
Однак даний висновок є помилковим з таких підстав. 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та                         статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (підпункт 11).
У частині четвертій статті 131-2 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Частиною другою статті 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі справи відомо, що у травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 505,79 грн.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року у розмірі 1 762,00 грн. 
Таким чином, на час подачі даного позову до суду, малозначною вважалась справа , ціна позову якої не перевищувала 176 200,00 грн. 
Враховуючи, що ціна позову у справі становить 40 505,79 грн, дана справа відноситься до малозначних за законом. 
Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Статтею 62 ЦПК України визначено документи, що підтверджують повноваження представників. Зокрема, передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, довіреністю фізичної або юридичної особи. 
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Пунктом першим частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися. 
Отже, за змістом наведених норм апеляційна скарга може бути подана представником юридичної особи на підставі довіреності.
Із справи відомо, що подаючи апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження своїх повноважень додано довіреність від 31 липня 2018 року № 3269-К-О (а. с. 65). 
Пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що заява повертається заявникові у випадку коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності. 
Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме надати докази, здійснення представником Банку, який підписав апеляційну скаргу, повноважень адвоката. 
Представник Банку на виконання вимог указаної ухвали 12 листопада 2018 року надіслала заяву у якій зазначила, що справа є малозначною, а тому відповідно до статті 19 ЦПК України, представник Банку може здійснювати повноваження на підставі довіреності. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до статей 185, 357 ЦПК України, визнано неподаною та повернуто заявнику.
За таких обставин суд апеляційної інстанції безпідставно вважав, що подана апеляційна скарга не є належним чином оформленою відповідно до статті 356 ЦПК України, а також дійшов помилкового висновку про те, що справа не є малозначною, апелянтом не виконані вимоги ухвали суду від 26 жовтня 2018 року, у справі відсутні докази, які підтверджують, що особа, яка подала апеляційну скаргу має статус адвоката та повернув апеляційну скаргу відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185, статті 357 ЦПК України, оскільки дана справа є малозначною. 
Такого ж висновку про застосування норм права у подібних відносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 30 січня 2019 року № 333/4453/17-ц (провадження № 61-14305св18), від 13 лютого 2019 року № 509/4162/17-ц (провадження № 61-36989св18), від 29 травня 2019 року № 759/7843/17 (провадження № 61-40062св18). 
Отже висновок суду апеляційної інстанції щодо повернення апеляційної скарги з підстав відсутності належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність представника ПАТ КБ «ПриватБанк» є помилковим, касаційна скарга подана на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною третьою статті 411 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали чи постанови, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа передачі до апеляційного суду для продовження розгляду із стадії вирішення питання про відкриття провадження.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України (у редакції чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити. 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року скасувати, а справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду із стадії вирішення питання про відкриття провадження.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий	                                        В. М. Сімоненко 	
Судді:	                                        А. А. Калараш	
 	С. Ю. Мартєв	
 	Є. В. Петров	
 	С. П. Штелик