У х в а л а
7 квітня 2020 року
м. Київ
Справа № 361/17/15-ц
Провадження № 14-423цс19
Велика Палата Верховного Суду у складі
судді-доповідача Гудими Д. А.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула заяву ОСОБА_1 (далі - позивач) про направлення за встановленою юрисдикцією справи за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрик» (далі - ТзОВ «Бобрик», відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 (далі - третя особа), про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
в с т а н о в и л а:
26 грудня 2014 року позивач звернувся з позовною заявою, в якій з урахуванням подальших змін (заява від 10 лютого 2015 року) просив:
-                     визнати незаконним звільнення його з посади директора ТзОВ «Бобрик» за сумісництвом;
-                     скасувати оформлене протоколом № 3 позачергових загальних зборів учасників ТзОВ «Бобрик» від 28 грудня 2012 року рішення цих зборів учасників про звільнення позивача з посади директора товариства з 28 грудня 2012 року з ініціативи власника на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Бобрик» від 28 грудня 2012 року);
-                     скасувати наказ № 2-З від 28 грудня 2012 року про звільнення позивача з посади директора ТзОВ «Бобрик» за сумісництвом з 28 грудня 2012 року (далі - наказ № 2-З від 28 грудня 2012 року);
-                     поновити позивача на посаді директора ТзОВ «Бобрик»;
-                     стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня ухвалення судового рішення.
7 квітня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
18 липня 2017 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким скасував рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2017 року й ухвалив нове рішення про задоволення позову: визнав незаконним і скасував рішення загальних зборів ТзОВ «Бобрик» від 28 грудня 2012 року та виданий того ж дня наказ № 2-З про звільнення позивача; поновив останнього на посаді директора ТзОВ «Бобрик»; стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 грудня 2012 року до 27 грудня 2013 року у сумі 21 912,33 грн.
Рішення судів першої й апеляційної інстанцій позивач і відповідач оскаржили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 
17 серпня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відмову у прийнятті касаційної скарги відповідача на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2017 року.
Того ж дня Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2017 року та зупинення виконання цього рішення (крім частини про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, яка підлягає негайному виконанню).
25 вересня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою позивача.
4 липня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
19 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову, якою задовольнила касаційні скарги позивача та відповідача частково: скасувала рішення Апеляційного суду Київської області від 18 липня 2017 рокута рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 квітня 2017 рокуізакрила провадження у справі. Велика Палата Верховного Суду також роз`яснила позивачеві його право звернутися до неї протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
31 березня 2020 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява позивача (вх. № 133/0/255-20) про направлення справи за встановленою юрисдикцією до господарського суду.
Згідно з частиною четвертою статті 414 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
У постанові від 19 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що справу слід розглядати за правилами господарського судочинства, оскільки спір стосується усунення загальними зборами позивача як директора ТзОВ «Бобрик» від виконання його обов`язків та є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством.
Повноваження господарських судів та порядок здійснення судочинства у господарських судах визначає Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України).
Відповідно до частини першої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Відповідно до частини шостої статті 30 ГПК України спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.
Для цілей визначення підсудності відповідно до цього кодексу місцезнаходження, зокрема, юридичної особи визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина друга статті 27 ГПК України).
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач знаходиться за адресою: 03151, місто Київ, вулиця Волинська, 60.
Враховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що справу слід направити до місцевого господарського суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ. Таким судом є Господарський суд міста Києва.
Керуючись частиною четвертою статті 414 ЦПК України, частиною першою статті 24, частиною шостою статті 30 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду
у х в а л и л а :
1.           Заяву  ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнити.
2.           Справу № 361/17/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрик», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_2 , про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	Д. А. Гудима	
Судді:          	Н. О. Антонюк	В. С. Князєв	
 	С. В. Бакуліна	Л. М. Лобойко	
 	Ю. Л. Власов	Н. П. Лященко	
 	М. І. Гриців	О. Б. Прокопенко	
 	В. І. Данішевська	Л. І. Рогач	
 	Ж. М. Єленіна	О. М. Ситнік	
 	О. С. Золотніков	О. С. Ткачук	
 	О. Р. Кібенко	В. Ю. Уркевич	
 	 	О. Г. Яновська