ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1800/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                            суддів:                        Земляної Г.В., Глущенко Я.Б.,
              за участю секретаря:                        Рагімової Т.О.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСА ГРУП" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 

                                                    ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСА ГРУП" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 грудня 2018 року № 0134475205 на суму 90073 грн. 48 коп., яким накладено штраф у розмірі 20% за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року позов задоволено повністю.   
Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020  року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.       
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  
Відповідно до ч.1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Відповідно до п. 2 ч. 1   ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2   ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч. 4   ст. 229 КАС України   фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.     
Судом першої інстанції встановлено, що 28 листопада 2018 року Броварським управлінням ГУ ДФС у Київській області проведено перевірку своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
За наслідками перевірки складено акт від 28 листопада 2018 року №4056/10-36-52-05/38912368, в якому відповідачем встановлено порушення правил сплати (перерахування) податків, а саме: податкова декларація з податку на додану вартість від 19 березня 2018 р. № 9047877396, кількість днів затримки сплати   238 дня, сума штрафних санкцій   90   073 грн. 48 коп.
За результатами перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2018 р. № 0134475205 за фактом порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за затримку на 238 календарних днів сплати грошового зобов`язання   в сумі 450 367 грн. 40 коп., згідно з якою нараховано штраф у розмірі 20%, що становить 90 073 грн. 48 коп.
Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Згідно з вимогами п.   57.1   ст.   57 ПК України   платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом   54.3   статті   54 ПК України   передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього   Кодексу   та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Приписами пункту   57.3   статті   57 ПК України   врегульовано, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту   54.3   статті   54   цього   Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з положеннями пункту   56.18   статті   56 ПК України   з урахуванням строків давності, визначених   статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до вимог п.   126.1   ст.   126 ПК України   у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Підпунктом   14.1.175   п.   14.1   ст.   14 ПК України   визначено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, набувають статусу податкового боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26 грудня 2018 р. № 0134475205 є несплата зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню від 24 вересня 2015 р. № 002962201.
У березні 2016 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 вересня 2015 р. № 0002962201, № 0002972201 та № 0002982201.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року в адміністративній справі №810/844/16 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 24 вересня 2015 року №0002962201, №0002972201 та №0002982201.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року в адміністративній справі № 810/844/16 апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задоволено. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нову, якою в задоволенні позову відмовлено повністю. 
Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року в адміністративній справі №810/844/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекса Груп» -задоволено. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року скасовано, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року від 20 грудня 2016 року залишено в силі.
Відповідно до вимог   КАС України   рішення суду у справі № 810/844/16 набрало законної сили 29 січня 2019 року.
За приписами п.56.18   ст.56 ПК України   при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Також колегія суддів зазначає, що спірне у цій справі податкове повідомлення-рішення №0134475205 винесено 26 грудня 2018 року, тобто у період часу, коли у скасуванні податкового повідомлення-рішення від 24.09.2015 №0002962201 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року було відмовлено. Постанова апеляційного суду у вказаній справі набрала законної сили 2 жовтня 2017 р., отже з цієї дати вказане податкове повідомлення-рішення стало узгодженим.
Разом з тим,   суд бере до уваги, що вказане податкове повідомлення рішення було скасовано постановою Верховного Суду 29 січня 2019 р.
Відповідно до підпункту   60.1.4   пункту   60.1   статті   60 ПК України   податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому   статтею 43 цього Кодексу   (п.   57.4. ст.57 ПК України).
З огляду на вищевикладене, та те, що податкове повідомлення-рішення від 24.09.2015 року №0002962201 скасовано судом, визначене ним податкове зобов`язання із 29 січня 2019 року не було узгодженим.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач визначив, що зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення №002962201 від 24 вересня 2015 р. є узгодженими, без урахуванням рішень судів у вказаній справі, а тому нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених зобов`язань є безпідставним. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з ч. 1   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                               
Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.            
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року залишити без змін.                
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

             Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Земляна Г.В.

             Суддя                                                                                                     Глущенко Я.Б.

Повний текст постанови виготовлено - 29 травня 2020 року.