Ухвала
 
16 червня 2020 року
місто Київ
 
справа № 522/18181/19
провадження № 61-7547ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР» на ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Порто-Франко», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал» про визнання недійсними електронних торгів (аукціону) з реалізації нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі.
Не погодившись із зазначеною ухвалою в частині недотримання судом правил підсудності Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР» (далі - ТОВ «ФК «ФІНГРУП ФАКТОР») подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ФІНГРУП ФАКТОР» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року повернуто до Приморського районного суду м. Одеси для виконання вимог, передбачених підпунктом 15.11 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що за правилами частини другої статті 352 ЦПК України у редакції Закону від 15 січня 2020 року № 460-IX оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Оскільки частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження у справі у частині підсудності, така ухвала може бути оскаржена разом з рішенням суду, ухваленим за наслідками розгляду справи.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції зробив висновок про повернення апеляційної скарги до суду першої інстанції для вирішення питання повернення її заявнику.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ТОВ «ФК «ФІНГРУП ФАКТОР» 28 квітні 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального права, справу направити до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
У червні 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, надано докази на підтвердження сплати судового збору.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підставу касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
- оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, зокрема, безпідставно застосовано підпункт 15.11 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, оскільки апеляційна скарга подана до набрання чинності Закону № 460-IX від 15 січня 2020 року.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/18181/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Порто-Франко», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНГРУП ФАКТОР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал» про визнання недійсними електронних торгів (аукціону) з реалізації нерухомого майна.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 липня 2020 року.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко