Ухвала
 
07 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 310/1655/14-ц
провадження № 61-36886св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Огуз Інни Анатоліївни про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області, реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконним та скасування підпункту 5.5.4 рішення Бердянської міської ради № 9 від 31 березня 2010 року, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2014 року керівник Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0837 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 213040000:07:002:0109, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії ЯК № 911783 та заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження та передачі в користування вказаної земельної ділянки; визнати незаконним і скасувати пункти 5, 5.4 рішення вісімдесятої сесії Бердянської міської ради Запорізької області п`ятого скликання від 31 березня 2010 року № 9 «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам»; визнати недійним державний акт на право власності на землю серії ЯК № 911783 на спірну земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_2 для ведення індивідуального дачного будівництва; зобов`язати ОСОБА_2 повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради.
 
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2014 року накладено арешт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0837 га, цільове призначення якої - для ведення індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер 2310400000:07:002:0109, яка згідно з державним актом на право власності на землю серії ЯК № 911783 передана у приватну власність ОСОБА_2 , і заборонено відчуження цього майна.
 
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня             2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року (повний текст якої складено 20 квітня 2018 року), в задоволенні позову відмовлено.
 
16 травня 2018 року заступник прокурора Запорізької області подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 06 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.
 
17 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Огуз І. А. подала засобами поштового зв`язку клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2014 року, посилаючись на те, постанова Апеляційного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року набрала законної сили з моменту її ухвалення, тому існують об`єктивні та законні підстави для скасування арешту, накладеного на належне їй нерухоме майно. Загальний термін дії арешту становить шість років, що свідчить про цілковите нехтування всіма правами ОСОБА_1 .
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.
 
Відповідно до частин першої, дев`ятої, десятої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
 
За змістом вищенаведених правових норм заходи забезпечення позову зберігають свою дію до моменту набрання законної сили рішенням суду про відмову в задоволенні позову.
 
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в межах цивільного процесуального законодавства України, а його повноваження визначені главою 2 «Касаційне провадження» ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали місцевого суду, яка не є предметом касаційного оскарження, правилами вказаної глави ЦПК України не передбачено та до компетенції Верховного Суду не належить.
 
Враховуючи, що відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку законності судових рішень судів попередніх інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання про скасування заходів забезпечення позову, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Огуз І. А. про скасування заходів забезпечення позову необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 158, 260, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Огуз Інни Анатоліївни про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області, реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконним та скасування підпункту 5.5.4 рішення Бердянської міської ради № 9 від 31 березня 2010 року, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року.
 
Копію ухвали та додані до клопотання матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов