УХВАЛА

06 травня 2020 року 
м. Київ

cправа №  906/516/19 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової  Т.  Б.,
розглянувши матеріали касаційної Житомирської обласної ради
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 у справі
за позовом Житомирської обласної ради,
до Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Садківської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська генеруюча компанія",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Житомирська обласна державна адміністрація
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Житомирська обласна спілка ветеранів Афганської війни
про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання повернення майна,

ВСТАНОВИВ:
24.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Житомирської обласної ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 (повний текст складено 31.03.2020) у справі №   906/516/19, подана 21.04.2020 безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справлявся у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідну заяву або скаргу було подано до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 921,00 грн (станом на 01.01. 2019).
Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання повернення майна, тобто 1 немайнові і 1 майнова вимога.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна. 
Судовий збір за подання позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як для спору майнового характеру.
При цьому, звертаючись із касаційною скаргою безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, заявник не надав документів на підтвердження вартості майна, що унеможливлює перевірку правильності  визначення розміру сплаченого судового збору.
Крім того, такі відомості щодо вартості майна відсутні і в оскаржуваних судових рішеннях.
У зв`язку з наведеним для усунення недоліків, допущених під час оформлення касаційної скарги, заявник має надати докази на підтвердження вартості майна, що є необхідним для визначення розміру судового збору на підставі пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка якого за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.       
Зважаючи на положення частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Ураховуючи зазначене, скаржник, звертаючись із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, повинен сплатити судовий збір за наведеними нижче реквізитами з урахуванням суми, сплаченої згідно з платіжним дорученням від 14.04.2020 №   301.
- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, 
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"
У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Житомирської обласної ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 у справі №   906/516/19 залишити без руху до 05.06.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Т.   Б.   Дроботова