УХВАЛА

19 березня 2020 року 
Київ
справа №826/15070/18
адміністративне провадження №К/9901/6789/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Саприкіної І.В., 
перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року  
у справі №826/15070/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кендзьори Вікторії Ярославівни, 
треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Мандарин Ойл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина-Закарпаття" 
про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16 липня 2018 року №42070607 про відмову у скасуванні (вилученні) запису про скасування державної реєстрації  речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від               04 лютого 2020 року, провадження у справі закрито.
05 березня 2020 року позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі №826/15070/18.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами частини першої статті 13 КАС України (у редакції, чинній з 08 лютого 2020 року) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
При постановлені рішення суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у  постановах від 13 листопада 2018 року у справі №826/3130/17 та від 18 грудня 2019 року у справі №802/2270/17-а.
Колегія суддів зазначає, що  Велика Палата Верховного Суду у постановах від                     13 листопада 2018 року у справі №826/3130/17 та від 18 грудня 2019 року у справі №802/2270/17-а висловила правову позицію у подібних правовідносинах, за якою, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Посилання скаржника в касаційній скарзі на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі №826/9928/15 та від 25 червня 2018 року у справі №128/3652/16-ц щодо розмежування спорів цієї категорії колегія суддів відхиляє, оскільки від такої правової позиції Велика Палата Верховного Суду відступила у постанові від 04 вересня 2018 року по справі №823/2042/16 наголосивши, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.
При постановлені рішення суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у  постановах від 13 листопада 2018 року у справі №826/3130/17 та від 18 грудня 2019 року у справі №802/2270/17-а.
Отже, з огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення  відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, а скаржник не обґрунтував необхідність відступлення від такої, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись положеннями частини четвертої статті 328, пункту 6 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року  у справі №826/15070/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кендзьори Вікторії Ярославівни, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Мандарин Ойл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина-Закарпаття" про визнання протиправним та скасування рішення.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                      І.В. Желєзний

Судді                                                                                                            Я.О. Берназюк     

                                                                                                                             І.В. Саприкіна