Ухвала        
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 725/2771/19
провадження № 61-3739ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,                Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Приймак Людмили Іванівни, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Чернівцігаз» про захист права споживача, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,  
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Чернівцігаз» (далі - ПАТ «Чернівцігаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист права споживача, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позов мотивовано тим, що 22 серпня 2018 року вона придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 , попереднім власником якого був ОСОБА_2 . З моменту набуття у власність вказаного будинку та по даний час між нею та відповідачем не було укладено договору про газопостачання. 
Зазначала, що 04 січня 2019 року працівниками ПАТ «Чернівцігаз» за вищевказаною адресою був демонтований засіб вимірювальної техніки                 (далі - ЗВТ, лічильник газу), про що відповідачем складено акт про демонтаж вимірювальної техніки, в якому в графі споживач зазначено прізвище попереднього власника та не вказано про наявність будь-яких ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. При цьому, демонтуючи газовий лічильник, відповідачем даний лічильник не був належним чином упакований та опломбований пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером. 08 січня 2019 року відповідачем було складено акт про порушення, в якому зазначено, що він складений за участю споживача ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності. Також в даному акті містилось повідомлення про те, що він буде розглянутий комісією Оператора ГРМ на засіданні, дата якого була вказана нерозбірливо. В подальшому нею отримано платіжний рахунок про оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу                          від 29 січня 2019 року на суму 39 984, 97 грн.
Вважає, що діями відповідача порушені її права, оскільки у вказаному акті про демонтаж лічильника не зазначено виявлених порушень його зовнішнього вигляду, демонтаж лічильника проведено за її відсутності, лічильник не було належним чином упаковано та опломбовано після його демонтажу, експертиза лічильника проведена за її відсутності без належного повідомлення про її проведення, не вказано дату останньої повірки ЗВТ.
Просила визнати протиправними дії відповідача щодо проведення донарахування їй необлікованого об`єму природного газу в сумі 39 984,97 грн; зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості спожитого                    ОСОБА_1 природного газу для опалення житлового будинку за адресою:                  АДРЕСА_1 та скасувати нараховану суму 39 984,97 грн.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 вересня              2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ПАТ «Чернівцігаз» щодо проведення донарахування ОСОБА_1 необлікованого об`єму природного газу в сумі 39 984,97 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 січня 2020 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові. Вирішено питання про судові витрати. 
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2020 року до Верховного Суду,                  представник ОСОБА_1 - адвокат Приймак Л. І., просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:                       1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;                 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;                  4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Згідно частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом                      на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. 
Предметом спору у даній справі є захист прав ОСОБА_1 , як                        споживача послуг з газопостачання, а саме визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення донарахування їй необлікованого об`єму природного газу в сумі 39 984,97 грн; зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості спожитого ОСОБА_1 природного газу для опалення житлового будинку та скасування нарахованої суми 39 984,97 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102*250=525 500). 
Отже, зазначена справа у частині ціни позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у частині визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Заявник у касаційній скарзі вказує, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». 
 
Проте, посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено. 
 
При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                  суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню;
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France»                   (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року;                   «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
 
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
У Х В А Л И В:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 - адвоката Приймак Людмили Іванівни, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Чернівцігаз» про захист права споживача, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. П. Штелик 
 
                                                                                                              А. А. Калараш     
 
                                                                                                              В. М. Сімоненко