ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 червня 2020 року           справа №200/13391/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Кінько О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача Кінько Ольги Володимирівни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року (повне судове рішення складено 27 березня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/13391/19-а (суддя в І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи,                       
                           
                                                          УСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі – ГУНП в Донецькій області) про визнання протиправним і скасування наказу та поновлення на посаді. 
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 17 жовтня 2019 року позивач під тиском подав одночасно рапорти до відповідача про призначення на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Великоновосілківське відділення) та про призначення на посаду старшого дільничного офіцера поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі – Центральне відділу). 18 жовтня 2019 року від співробітника відділу кадрового забезпечення Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області позивачу стало відомо про наказ № 448 о/с від 17 жовтня 2019 року, яким його призначено старшим дільничним офіцером поліції Великоновосілківського відділення, з посадовим окладом 2500,00 грн. та встановлено надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45%, увільнивши його від посади заступника начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області (далі – Спірний наказ).
Позивач вважав вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не мав наміру достроково припиняти повноваження на посаді заступника начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, а рапорт про призначення на посаду старшого дільничного був написаний ним під психологічним тиском. Крім цього, 17 жовтня 2019 року позивачем поданий рапорт про відкликання рапортів про призначення на посаду старшого дільничного в Центральний відділ та Великоновосілківське відділення, але даний рапорт був проігнорований відповідачем та взагалі не розглянутий.
Посилаючись на статті 8, 19, 55 Конституції України, статті 32, 235 Кодексу законів про працю України, статтю 65 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – Закон № 580-VIII), позивач з урахування заяви про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати Спірний наказ;
- поновити на посаді заступника начальника Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області;
- стягнути з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи в розмірі 8997,59 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, а саме: не надав правильну оцінку тому, що позивачем 17 жовтня 2019 року, а не 18 жовтня 2019 року було подано рапорт, і в якому останній просив не розглядати рапорти від 17 жовтня 2019 року щодо переведення на посаду старшого дільничного в Центральний відділ та Великоновосілківське відділення. Апелянт наголосив, що враховуючи волевиявлення позивача в день звільнення щодо бажання продовжити службу на відповідній посаді, яке було реалізовано шляхом подання рапорту про відкликання рапорту про призначення на посаду старшого дільничного Великоновосілківського відділення чи Центрального відділу, свідчить про безпідставність та незаконність звільнення позивача з посади Спірним наказом.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
27 січня 2017 року наказом ГУНП в Донецькій області від №59 о/с позивача призначено заступником начальника Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с.22).
17 жовтня 2019 року позивачем надано рапорт, у якому він просив призначити його на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення (а.с.67).
17 жовтня 2019 року Спірним наказом ОСОБА_1 призначено старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції, з посадовим окладом 2500,00 грн. та установлено надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 455,00 грн., увільнивши його від посади заступника начальника Нікольського відділення поліції цього відділу поліції (за власною ініціативою) (а.с.66).
18 жовтня 2019 року Нікольським ВП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області зареєстровано за № 9128/504/06/2019 рапорт, у якому позивач просив не розглядати рапорти від 17 жовтня 2019 року щодо переведення на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення, старшого дільничного Центрального відділу, у зв`язку з тим, що він бажає продовжувати працювати на посаді заступника начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області (а.с.68).
18 жовтня 2019 року складено акт про надходження 18 жовтня 2019 року до канцелярії Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області рапорту підполковника поліції Гавріл-Оглу А.Ф., заступника начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про прохання не розглядати рапорт від 17 жовтня 2019 року щодо призначення його на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення та рапорту від 17 жовтня 2019 року щодо призначення його на посаду старшого дільничного офіцера поліції Центрального відділу, у зв`язку з тим, що бажає проходити службу на посаді заступника начальника Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області (а.с.96).
18 жовтня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані письмові пояснення на підтвердження того, що рапорт ОСОБА_4 -Оглу А.Ф. про прохання не розглядати рапорти від 17 жовтня 2019 року поданий до канцелярії саме 18 жовтня 2019 року (а.с.97-98).
24 жовтня 2019 року відповідач листом за № 5047/12/01-2019 повідомив ОСОБА_1 про розгляд рапорту про прохання не розглядати рапорти від 17 жовтня 2019 року, зазначено, що цей рапорт поданий 18 жовтня 2019 року, одночасно з цим повідомлено, що на підставі власноручно складеного рапорту від 17 жовтня 2019 року наказом ГУНП в Донецькій області від 17 жовтня 2019 року № 448 о/с позивача призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені  Законом № 580-VIII, який набрав чинності з 07 листопада 2015 року.
Статтею 48 Закону № 580-VIII визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.
Згідно статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський, здійснюється, зокрема, за ініціативою поліцейського.
Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Цією ж статтею визначено, що переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.
Згідно частини 3 статті 59 Закону № 580-VІІІ рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
В силу частини 4 статті 59 Закону № 580-VІІІ видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених   законом   та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року № 1235 затверджений «Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, та Перелік документів з питань проходження служби» (далі – Порядок № 1235 та Перелік відповідно).
Відповідно до пунктів 1-3 Порядку № 1235 видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України, відповідно до повноважень, визначених   законом   та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Переліком передбачено наступні документи з питань проходження служби: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 липня 2012 року № 650 затверджена «Інструкція з оформлення документів у системі МВС України» (далі - Інструкція № 650), вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи - накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.
Згідно Інструкції № 650 рапорт - це письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання; подання це документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ; доповідна записка - документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій. 
Так, підставою для переміщення позивача слугував власноручно написаний рапорт, у якому він просив призначити його на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення.
Отже, розглядаючи питання щодо правомірності Спірного наказу, місцевим судом правильно встановлено, що він виданий на підставі, в порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством.
Також колегія суддів погоджується з тим, що посилання позивача на те, що ним 17 жовтня 2019 року, а не 18 жовтня 2019 року було подано рапорт, у якому він просив не розглядати рапорти від 17 жовтня 2019 року щодо переведення на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення, старшого дільничного Центрального відділу, є необґрунтованими та повністю спростовуються наявними у справі доказами. 
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Слід зазначити, що позивачем не надано жодних доказів того, що його було змушено звільнитися із займаної посади під тиском керівництва.
Також слід звернути увагу, що доказів звернення до правоохоронних органів з приводу звинувачення посадових осіб ГУНП в Донецькій області у тиску на позивача до суду позивачем не надано.
Відтак, позивачем не доведено факту складання рапортів про призначення на посади на посаду старшого дільничного офіцера поліції Великоновосілківського відділення та про призначення на посаду старшого дільничного офіцера поліції Центрального відділу під тиском керівництва.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, місцевий суд дійшов правильного та обґрунтованого  висновку, що відповідач при прийнятті Спірного наказу, діяв у межах повноважень, передбачених законодавством України, внаслідок чого правові підстави для задоволення позову - відсутні.
У апеляційній скарзі не наведено інших доводів, які б ставили під сумнів правильність висновків місцевого суду.
Спірні правовідносини врегульовано спеціальним законодавством, тому норми Закону № 580-VІІІ підлягають переважному застосуванню порівняно з вимогами КЗпП України. Слід також зауважити, що норми законодавства, пов`язані зі звільненням з роботи, врегульовані КЗпП, до спірних правовідносин не можна застосовувати, оскільки в цій справі має місце звільнення з посади з одночасним переведенням на іншу посаду в межах проходження служби в поліції. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                            ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу представника позивача Кінько Ольги Володимирівни – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі № 200/13391/19-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 23 червня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін          

                                                                                                    Т. Г. Гаврищук