Справа № 425/3312/17
1-кп/991/168/19
У Х В А Л А

25 травня 2020 року                                                         м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючий – ОСОБА_1 ,
судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
учасники кримінального провадження:
секретар судового засідання – ОСОБА_4 ,
прокурор – ОСОБА_5 ,
обвинувачений – ОСОБА_6 ,
захисники – ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 52017000000000675 стосовно обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хомутовка, Хомутовського району, Курської області, Російської Федерації, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 листопада 2019 року призначено підготовче судове засідання у зв`язку із надходженням на підставі ухвали Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року матеріалів кримінального провадження № 52017000000000675 стосовно обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта чи наявності підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема, про закриття провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.
У зв`язку із цим, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 – ОСОБА_10 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
У своєму клопотанні захисник ОСОБА_10 посилався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки: 1) обвинувальний акт подано до суду поза межами строку досудового розслідування; 2) обвинувальний акт складений передчасно, до завершення процедури відкриття матеріалів кримінального провадження; 3) обвинувальний акт складений та затверджений оcобами, в яких відсутні повноваження слідчого (прокурора) в даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали вказане клопотання.
Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акта, посилаючись на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України. 
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, а також тих процесуальних документів, які в обов`язковому порядку мають бути долучені до нього, наведено у ст. 291 КПК України.
Так, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1)підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. 
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування;  2)цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 2-4 ст. 291 КПК України)  
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно обвинувачення ОСОБА_6 , який надійшов на розгляд до Вищого антикорупційного суду, складено і підписано детективом Національного антикорупційного бюро України, та затверджено прокурором, до обвинувального акта додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, і реєстру матеріалів досудового розслідування. Також він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК України та формулювання обвинувачення.
З огляду на це, колегією суддів не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акта, які б становили підставу для його повернення прокурору.
Разом із тим, на переконання колегії суддів, наведені у клопотанні захисника  ОСОБА_10   обставини проскладення та затвердження обвинувального акта особами, в яких відсутні повноваження слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні не заслуговують на увагу з огляду на таке.
В обґрунтування своїх тверджень сторона захисту посилалась на те, що після виділення даного кримінального провадження №  52017000000000675 керівником відповідного органу прокуратури не було визначено прокурора, який здійснюватиме повноваження у цьому кримінальному провадженні, а тому це свідчить про відсутність прокурора у виділеному кримінальному провадженні, та як наслідок про неможливість затвердження обвинувального акта.
Не погоджуючись з такими доводами сторони захисту, суд виходить із того, що кримінальне процесуальне законодавство не містить вимог щодо призначення прокурорів у кримінальному провадженні за умов його виділення з іншого, оскільки виділення матеріалів кримінального провадження жодним чином не припиняє повноважень раніше визначеного прокурора чи групи прокурорів. 
За змістом ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. 
Згідно з ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.
Аналіз наведених положень законодавства, на переконання суду, вказує на те, що моментом початку виділеного кримінального провадження є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а завершенням досудового розслідування у виділеному провадженні є день прийняття відповідного процесуального рішення. Тому прокурор, призначений на початку кримінального провадження, з якого виділено окремі матеріали, продовжує здійснювати повноваження прокурора і у виділеному кримінальному провадженні. При цьому сам факт виділення матеріалів кримінального провадження не свідчить про закриття кримінального провадження у цій частині та не може розглядатись як обставина, яка вказує на завершення кримінального провадження і припинення здійснення повноважень прокурора. 
Так само, вищенаведені висновки суду стосуються і повноважень детектива, визначеного керівником органу досудового розслідування.
Інші зазначені захисником ОСОБА_10 обставини, про те, що обвинувальний акт складений передчасно, до завершення процедури відкриття матеріалів кримінального провадження, та направлено до суду після спливу строку досудового розслідування не передбачені положеннями КПК України як підстави для повернення обвинувального акта.
Суд, виконуючи вимоги ст. 314 КПК України, що регламентує порядок проведення судом підготовчого судового засідання за пред`явленим обвинуваченням на даній стадії судового розгляду, вирішує питання про відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, а саме змісту та формі, і не наділений повноваженнями давати будь - яку оцінку щодо законності здійснення процесуальних дій під час завершення кримінального провадження.
У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту можливий на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.
Таким чином, суд доходить до висновку, що з огляду на виключний перелік підстав для повернення обвинувального акта прокурору, вказані захисником обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
З урахуванням зазначеного, керуючись положеннями ст. 291, 314-316, 372 КПК України, 
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді                                                                                

        ОСОБА_1                          ОСОБА_2                  ОСОБА_3