ПОСТАНОВА 
іменем України

13 квітня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/1454/19
провадження № 22-ц/4809/620/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
відповідач - Приватне підприємство ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2020 року у складі судді Гершкула І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_4 (далі по тексту - ПП ОСОБА_4 ) про зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування заявленого  позову посилалися на те, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_5 , право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування перейшло до позивачів, якими здійснено державну реєстрацію права власності. Кожен позивач має намір самостійно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому вирішили здійснити поділ земельної ділянки. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді відповідача, строк дії договору оренди складає 15 років із дати державної реєстрації. ПП ОСОБА_4 , незважаючи на неодноразові звернення позивачів, нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки не надає, що порушує як майнові права позивачів, так і можливість позивачів самостійно розпоряджатися таким правом на власний розсуд, у зв`язку з чим останнє підлягає захисту в судовому порядку.
Посилаючись на зазначені обставини просили суд зобов`язати відповідача надати позивачам нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки, кадастровий номер 3522581200:02:000:2727, розташовану на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати  та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. 
ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача та її представника (а.с.162,165).
Константінов О.Ф., який діє в інтересах ПП ОСОБА_4 , направив до суду заяву, у якій заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2020 року залишити без змін, а також провести розгляд справи без його участі (а.с.162).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 причини неявки суду не повідомили.
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є спадкоємцями ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1/3 частині спадщини, яка складається з земельної ділянки, кадастровий номер 3522581200:02:000:2727, загальною площею 5,2197 га, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12, 15, 18), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 грудня 2018 року (а.с.13, 16, 19).
Відповідно до технічної документації Приватного підприємства «І-Експерт-Сервіс» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 узгодили розподіл земельної ділянки, кадастровий номер 3522581200:02:000:2727, на три частини площею по 1,7399 га кожна (а.с.20-24).
Згідно з довідками від 27 лютого 2019 року №05-24/17, №05-24/18 та №05-24/19, які видані Виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають у спільній частковій власності земельну частку (пай) на території Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка перебуває в оренді у відповідача (а.с.25-27).
Судом першої інстанції встановлено, що рішеннями державного кадастрового реєстратора Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовлено у внесенні змін до відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки відсутня згода орендаря земельної ділянки ПП ОСОБА_4 на поділ земельної ділянки та рекомендовано розробнику технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки долучити згоду орендаря земельної ділянки на поділ і подати повторно (а.с.28-34).
01 грудня 2011 року між ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (батьком позивачів) укладено договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_5 передав ПП ОСОБА_4 в оренду строком на 15 років, починаючи з дати державної реєстрації, земельну ділянку загальною площею 5,2197 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Договір зареєстровано 30 грудня 2011 року в Управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі (а.с.35-37).
04 квітня 2019 року ОСОБА_1 направлявся лист ПП ОСОБА_4 із проханням надати нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки кадастровий номер 3522581200:02:000:2727 (а.с.38).
Як убачається з відповіді ПП ОСОБА_4 від 01 травня 2019 року на лист ОСОБА_1 від 04 квітня 2019 року підприємство повідомило ОСОБА_1 про необхідність виконати вимоги ч.3 ст.148-1  ЗК України, а тому ОСОБА_1 було направлене повторне звернення, яке залишено без розгляду (а.с.39-42).
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не надаючи позивачам згоди на поділ земельної ділянки, яка перебуває у власності позивачів і оренді відповідача, не порушив право власності позивачів. Необхідність отримання згоди орендаря на поділ земельної ділянки слугує гарантією існування орендованої земельної ділянки під відповідним кадастровим номером (предмет договору оренди), як об`єкта цивільних прав щодо укладеного договору оренди землі, оскільки у випадку поділу земельної ділянки буде скасовано її державну реєстрацію у державному земельному кадастрі (кадастровий номер), а відповідно припинить існування предмет оренди та, як наслідок, припиняться орендні правовідносини щодо цього предмета. Законодавством передбачено лише право орендаря на надання згоди на поділ земельної ділянки, проте відсутній обов`язок. Крім цього, спосіб захисту прав, обраний позивачами, суперечить ст.16 ЦК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з таких підстав.
Відповідно до ст.ст.14, 41 Конституції України право власності на землю гарантується; це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч.12 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі, якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.
Відповідно до ч.4 ст.32  Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. 
Договором оренди землі від 01 грудня 2011 року не передбачено зміну або припинення вказаного договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи.
Згідно зі ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає пояснювальну записку; технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; матеріали польових геодезичних робіт; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).
Оцінивши в сукупності надані докази суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки право власності позивачів на спірну земельну ділянку ненаданням згоди на її поділ ПП ОСОБА_4  не порушується та є гарантією існування предмету договору оренди, як об`єкта відносин між сторонами за договором оренди землі.  У випадку поділу земельна ділянка під відповідним кадастровим номером, як предмет договору оренди, припинить існування,  буде скасовано її державну реєстрацію у державному земельному кадастрі (кадастровий номер), а відповідно припиняться орендні правовідносини щодо цього предмету.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2020 року без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний