ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 401/3482/19 (2-а/401/91/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року (суддя Макарова Ю.І., м. Світловодськ) у справі №401/3482/19
за позовом  ОСОБА_1 
до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Світловодського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області капітана поліції Мельника Віктора Миколайовича
про скасування постанови, -

встановив:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК №1845219 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 р. у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано тим, що доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту нездійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, спростовується матеріалами справи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Скаржник вказує на те, що матеріалами справи не підтверджується законність його зупинки та вимоги відповідача пред`явити поліс, тому позивач правомірно відмовив у пред`явленні страхового полісу, і така відмова не свідчить про те, що в порушення п. 2.1. ПДР він не мав при собі страхового полісу. Просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідач до суду відзив на апеляційну скаргу не надіслав.

В судове засідання сторони, повідомлені в порядку ст. 268 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи,  не прибули. Крім того, сторони повідомлені судом про обмежувальні заходи з приводу карантину на коронавірус, проте клопотання про відкладення справи суду від учасників справи  не надійшли. Справа розглядається без участі сторін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем 10 грудня 2019 року була винесена постанова серії ЕАК №1845219 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. 
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 09 грудня 2019 року о 16:17 год., в м.  Світловодськ під час керування автомобілем FAW V 5, д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. До постанови про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з боді камери, відповідно до якого позивач на вимогу патрульного поліцейського не пред`явив для огляду поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки:
- право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Сама по собі чинність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.  126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівника поліції;
- згідно з відеозаписом реєстратора, закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується позивачем, останній не пред`явив поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пп. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

          Матеріалами справи підтверджено та позивачем не оспорюється, що на вимогу поліцейського він не пред`явив полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Факт ненадання страхового полісу є достатнім доказом порушення водієм вимог пп. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху, за яке передбачено відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.
          
          Доводи позивача щодо відсутності у поліцейського патрульної поліції повноважень для здійснення перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування з посиланням на положення ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху  та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Разом з тим, пунктом 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, вказаною нормою права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред`явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Визначені п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки цей закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"  встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачений пп «ґ» 2.1 Правил дорожнього руху, обов`язок пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1, - п. 2.4 Правил дорожнього руху.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
З огляду на наведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності у спірному випадку у відповідача правових підстав для перевірки наявності у позивача полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження поліцейського патрульної поліції передбачені чинним законодавством і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції. Таким чином, позивач, зобов`язаний був пред`явити страховий поліс на вимогу поліцейського незалежно від того, чи вважав позивач зупинку транспортного засобу правомірною чи ні.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису.
          З матеріалів справи вбачається наявність події адміністративного правопорушення, а саме непред`явлення на вимогу поліцейського полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року у справі №401/3482/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов