Дата документу 09.06.2020 Справа № 2-2271/07

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
09 червня 2020 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №2-2271/07
Провадження №22-ц/807/2025/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року в складі судді Крамаренка А.І. в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення в зв`язку із нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до територіального громади м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,
В С Т А Н О В И В :

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на ціле убудувано-прибудоване приміщення (магазин) АДРЕСА_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2007 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ціле убудоване-прибудоване приміщення (магазин), загальною площею 577,3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2007 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд судового рішення в зв`язку із нововиявленими обставинами; скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2007 року в цій справі; справу призначено до розгляду.
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року закрито провадження у справі з тих підстав, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 08 вересня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просило ухвалу суду скасувати та закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду в зв`язку із нововиявленими обставинами.

В якості обґрунтування апеляційної скарги зазначено про порушення прав банка безпідставним скасуванням судового рішення, на підставі якого зареєстровано право власності на предмет іпотеки за ОСОБА_1 , що унеможливило реалізацію банком своїх прав, як іпотекодержателя та стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року в цій справі повернуто скаржнику на підставі ч. 5 ст. 357 ЦПК України 2004 року.

Постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено; ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції не було враховано, що ухвала суду першої інстанції оскаржена банком за правилами ЦПК України 2004 року, апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку 11 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності ЦПК України, а тому питання про прийнятність апеляційної скарги підлягало вирішенню відповідно до вимог ЦПК України 2004 року, у тому числі і щодо можливості окремого оскарження ухвали суду першої інстанції про скасування рішення суду за заявою про перегляд його за нововиявленими обставинами та призначення справи до розгляду. 
Системний аналіз норм процесуального права, чинних на момент постановлення ухвали судом першої інстанції та подання апеляційної скарги банком, дає підстави для висновку, що ухвала суду про скасування рішення суду за заявою про перегляд його за нововиявленими обставинами та призначення справи до розгляду як вид судового рішення підлягала оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України 2004 року.

12 травня 2020 року вказана справа надійшла в провадження колегії суддів Запорізького апеляційного суду в складі: головуючий суддя – Кримська О.М., судді – Дашковська А.В., Кочеткова І.В..

Від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про відсутність порушення інтересів та прав особи, яка подала апеляційну скаргу, – ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки на час ухвалення рішення суду 12.03.2007 правовідносин між позивачем та банком не існувало. Предметом розгляду справи є спір про право власності на самочинно збудоване майно, а предметом договору іпотеки є об`єкт нерухомого майна, отже право власності на нерухоме майно не є предметом іпотечних зобов`язань. 
Також зазначає про відсутність у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» права на апеляційне оскарження, оскільки банк відступив на користь ТОВ «ФК «Форінт» права вимоги за кредитним договором №010/17-22/542 від 01.08.2007 та за договором іпотеки №010/17-22/542/2 від 02.08.2007.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд судом першої інстанції заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами та постановлення ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, скасування рішення суду та призначення справи до розгляду, яка оскаржена банком в апеляційному порядку, здійснювалося за правилами ЦПК України 2004 року.

Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 361-365 ЦПК України 2004 року, чинного на момент розгляду заяви, які визначають підстави і порядок перегляду, строк подання заяв, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України 2004 року підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2007 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 посилався, на те, що у липні 2016 року під час проведення технічного обстеження цілого убудованого приміщення (магазину), загальною площею 577,3 кв. м, право власності на який було визнано за ОСОБА_1 вказаним рішенням суду, з наміром здійснити введення в експлуатацію об`єкта, ОСОБА_1 дізнався про невідповідність меж розміщення будівлі відносно меж земельної ділянки, фактичний обсяг робот з реконструкції, який є самочинним відносно всього об`єкта. 

Зазначену обставину заявник вважав істотною та такою, що не була йому відома і не могла бути відомою через те, що він не володіє відповідними спеціалізованими знаннями с землеустрою та з архітектури і будівництва, а законодавство на час прийняття рішення не вимагало проведення експертиз такого змісту для введення об`єкту в експлуатацію. 

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України 2004 року заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 ч. 2 ст.361 ЦПК України, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причин пропуску цього строку (абз. 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України 2004 року).

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Європейський суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99,пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) (пункт 47 рішення).

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо поновлення строку, не врахував вищеназвані положення процесуального закону, який діяв на час розгляду заяви про перегляд рішення суду в зв`язку із нововиявленими обставинами, вирішив питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, яка була подана більше ніж через дев`ять років з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Окрім того, статтею 365 ЦПК України ( в редакції на час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами)  передбачалось, що заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Суд першої інстанції, всупереч названим положенням норм процесуального закону, розглянувши заяву, ухвалою скасував судове рішення за нововиявленими обставинами та призначив час і місце судового розгляду справи, а не ухвалив нове судове рішення, що виходить за межі процесуальних повноважень суду під час розгляду заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Вимоги апеляційної скарги про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд в зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2007 року не відповідають вимогам закону та повноваженням суду апеляційної інстанції.

Оскільки судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а усунення недоліків, допущених судом неможливе на стадії апеляційного розгляду, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», задовольнити частково.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 вересня 2016 року в цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 11 червня 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова