ПОСТАНОВА
Іменем України

16 квітня 2020 року

Київ
справа № 826/17784/16
провадження № К/9901/44138/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва у складі судді Келеберди В.І. від 11 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кобаля М.І., Епель О.В., Карпушової О.В. від 14 червня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ТОВ «ЕСУ» звернулось до суду з позовом до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови, в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову № 2198-ЦД-1-Е від 2 листопада 2016 року про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, а також прийняте на виконання оскаржуваної постанови розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 2 листопада 2016 року № 1899-ЦД-1-Е.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від             14 червня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЕСУ» було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржувана постанова винесена у зв`язку з порушення TOB «ЕСУ» вимог пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання на ринку цінних паперів в Україні», а саме: невиконання розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери                       №1036-ЦД-1-Е від 10 серпня 2016 року.
Розпорядження № 1036-ЦД-1-Е від 10 серпня 2016 року винесено відповідачем у зв`язку з порушенням TOB «ЕСУ» вимог законодавства про цінні папери, а саме: пункту 2 частини 5 розділу І «Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств, облігацій міжнародних фінансових організацій та їх обігу», затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №2998 від 27 грудня 2013 року.
Розпорядження № 1036-ЦД-1-Е від 10 серпня 2016 року позивачем не виконано та в судовому порядку не оскаржено.
Судом встановлено, що дане правопорушення є повторним, про що свідчать постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів                 № 748-ЦД-1-Е від 25 травня 2016 року та №1183-ЦД-1-Е від 10 серпня 2016 року за вчинення тих самих дій (невиконання розпоряджень уповноваженої особи Комісії про усунення порушень законодавства про цінні папери).
Відповідно до пункту 8 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів передбачена відповідальність юридичних осіб у вигляді штрафів у розмірі від тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року - у розмірі від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ТОВ «ЕСУ» звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що актом про правопорушення на ринку цінних паперів №2148-ЦД-1-У від 18 жовтня 2016 року встановлено факт порушення позивачем вимог пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», а саме: ТОВ «ЕСУ» не виконане розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери від 10 серпня 2016 року              №1036-ЦД-1-Е.
За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів відповідачем прийнято постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 2 листопада 2016 року № 2198-ЦД-1-Е, якою на позивача накладено штраф у розмірі 6000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102000,00 грн.
Розпорядженням про усунення порушень законодавства про цінні папери                           № 1899-ЦД-1_Е від 2 листопада 2016 року зобов`язано позивача у термін до                        12 грудня 2016 року усунути порушення законодавства про цінні папери та до                     12 грудня 2016 року письмово повідомити уповноважену особу Комісії про виконання цього розпорядження з наданням підтверджуючих документів.

6. Вважаючи такі рішення відповідача неправомірним,  ТОВ «ЕСУ» звернулось до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем в оскаржувані постанові було зазначено, що за невиконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №1036-ЦД-1-Е від 10 серпня 2016 року накласти на скаржника штрафну санкцію у розмірі 6000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102000 грн.
Проте пунктом 8 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» визначено, що «за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів - у розмірі від 1000 до 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В оскаржуваній постанові відповідачем визначено санкцію у розмірі 6000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян більше, ніж визначено в Законі.
Також ні судом 1 інстанції ні судом апеляційної інстанції не було розглянуто та досліджено позовну вимогу про визнання протиправним та скасування винесеного на виконання постанови розпорядження від 2 листопада 2016 року № 1899-ЦД-1-Е.

8 Відзиву на касаційну скаргу ТОВ «ЕСУ» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно до пункту 8 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів -у розмірі від тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від п`яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

10. Як встановлено судом постановами про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів № від 25 травня 2016 року 748-ЦД-1-Е та від 10 серпня 2016 року № 1183-ЦД-1-Е позивача за невиконання розпоряджень уповноваженої особи Комісії про усунення порушень законодавства про цінні папери було притягнуто до відповідальності.

11. Отже,  приймаючи постанову від 2 листопада 2016 року № 2198-ЦД-1-Е, якою на позивача накладено штраф у розмірі 6000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 102000,00 грн, відповідач правомірно застосував санкцію передбачену пунктом 8 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», яка передбачає відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів вчинене повторно протягом року.

12. Відповідно до статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.
У мотивувальній частині рішення зазначаються:
1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;
2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;
3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;
4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;
5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;
6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;
7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини 2 статті 2 цього Кодексу.

13. Згідно із статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають критеріям законності та обґрунтованості.

15. Звертаючись до суду ТОВ «ЕСУ» просило визнати протиправною та скасувати постанову № 2198-ЦД-1-Е від 2 листопада 2016 року про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, а також прийняте на виконання оскаржуваної постанови розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 2 листопада 2016 року № 1899-ЦД-1-Е.

16. Однак, ухвалюючи рішення по суті позовних вимог, суд першої інстанції дав оцінку лише вимозі щодо правомірності прийняття відповідачем постанови № 2198-ЦД-1-Е від 2 листопада 2016 року про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів.

17. Мотиви щодо відсутності підстав для задоволення позову про визнання протиправним та скасування розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 2 листопада 2016 року № 1899-ЦД-1-Е постанова суду не містить, що є порушенням норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

18. Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначене порушення норм процесуального права, хоча ТОВ «ЕСУ» посилалось на нього в апеляційній скарзі, та не зазначив мотивів відхилення цього аргументу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. Відповідно до частини 2 статті  353 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

20. Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанції не дослідили в повній мірі зібрані у справі докази та не встановили обставини, які мають значення для вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року скасувати.

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач          Н.В. Коваленко
судді                                                                                                          Я.О. Берназюк
                                                                                                              І.В. Желєзний