Постанова
Іменем України
 
20 березня 2020 року
м. Київ
справа № 344/12394/16
провадження № 61-15442св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач, відповідач за зустрічним позовом  -  ОСОБА_1 ,
відповідач, позивач за зустрічним позовом -  ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про припинення реєстрації місця проживання та притягнення до відповідальності,  
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року у складі судді Антоняка Т. М. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 липня 2019 року у складі колегії суддів: Бойчука І. В.,                     Ясеновенко Л. В., Фединяка В. Д.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом в якому просила скасувати державну реєстрацію права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частини вказаної квартири; визнати за нею право власності на зазначену квартиру.
 
У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним зустрічним позовом, в якому просив порушити щодо ОСОБА_1 кримінальне провадження за скоєння злочину - злісне невиконання судового рішення, заволодіння чужим майном, використання недійсного права власності, використання в злочинних діях неповнолітніх та малолітніх дітей відповідно до статей 382, 190, 191 КК України; визнати ОСОБА_1 винною за статтями 382,390,391 КК України враховуючи також і те, що ОСОБА_1 своєю заявою до суду визнала себе винною; зобов`язати міграційну  службу м. Івано-Франківська припинити реєстрацію місця проживання за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,                     ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалою                                 від 04 червня 2019 року залишив без розгляду первісний позовом                       ОСОБА_1 . Закрив провадження у справі за зустрічним позовом                    ОСОБА_2 .  
 
Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, оскільки ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення її позову без розгляду. Оскільки зустрічний позов ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження за зустрічним позовом підлягає закриттю.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Івано-Франківський апеляційний суд постановою від  11 липня 2019 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня  2019 року залишив без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій 30 вересня 2019 року до Верховного Суду,                      ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 липня 2019 року,  визнати позовну заяву ОСОБА_1 зловживанням процесуальним правом, окремою ухвалою відреагувати на порушення законодавства, а саме щодо наявності складу злочину передбаченого статтями 382, 192 КК України у діях ОСОБА_9 та її сина і адвоката ОСОБА_4; постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з ОСОБА_1 та її представників штрафу за зловживання процесуальними правами; притягнути ОСОБА_1 , її сина та адвоката ОСОБА_4 та інших представників до відповідальності за невиконання судового рішення Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2002 року, ухваленого у справі № 2-277 про повернення квартири. 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права.
В червні 2019 року після скарги відповідача у справі ОСОБА_2 , про затягування розгляду справи до апеляційного суду, в справі з`явилася заява адвоката Облещука М. М. від імені ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду.
04 червня 2019 року ухвалою суддя Антоняк Т. М. залишає позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду та закриває невідкрите провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 .
Він був позбавлений права приймати участь у судових засіданнях з розгляду позовної заяви адвоката ОСОБА_4 про позбавлення його власності. Не розглядаючи справу, ігноруючи всі клопотання, заяви, скарги до суду судді Івано-Франківську міського суду позбавили його конституційного права на захист порушених прав і свобод, права власності.
Своєю постановою від 11 липня 2019 року апеляційний суд за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на порушення матеріального і процесуального права залишив без змін ухвалу міського суду від 04 червня 2019 року про залишення без розгляду позовної заяви.
Чисельні порушення залишені були поза увагою суду. Фактично апеляційна скарга по суті була розглянута, суд ще раз позбавив його конституційних прав на судовий захист.
Не розгляд по суті цієї позовної заяви спонукає адвоката ОСОБА_4 до нових і нових зловживань процесуальним і матеріальним правом, яким він зловживає вже 18 років. Розгляд по суті цієї справі на даний момент в суді є його захистом від переслідувань адвоката ОСОБА_4
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.
 
30 жовтня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи 
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                  ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності та визнання права власності.
25 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про припинення реєстрації місця проживання та притягнення до відповідальності.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року у складі судді Бородавського С. О. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .
У зв`язку із закінченням повноважень судді Бородавського С. О. на підставі розпорядження від 26 січня 2017 року № 6 проведено повторний авторозподіл, у тому числі і цієї справи.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                        від 02 лютого 2017 року у складі судді Домбровської Г. В. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні, яке відбудеться 23 травня 2017 року.
У зв`язку із закінченням повноважень судді Домбровської Г. В. на підставі розпорядження від 04 травня 2017 року № 56 проведено повторний авторозподіл, у тому числі і цієї справи.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                         від 24 травня 2017 року у складі судді Польської М. В. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні, яке відбудеться 10 серпня 2017 року.
У зв`язку із закінченням повноважень судді Польської М. В. на підставі розпорядження від 08 серпня 2017 року № 103 проведено повторний авторозподіл, у тому числі і цієї справи.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                         від 15 серпня 2017 року у складі судді Антоняка Т. М. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні, яке відбудеться 02 лютого 2018 року.
02 лютого 2018 року у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на                     30 травня 2018 року.
30 травня 2018 року слухання справи не відбулося у зв`язку із вирішенням слідчим суддею Антоняком Т. М. клопотання оперативного характеру за клопотанням слідчих органів. Розгляд справи відкладено на 03 жовтня                  2018 року.
03 жовтня 2018 року слухання справи не відбулося  у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_10 у відрядженні.Розгляд справи відкладено на 05 лютого 2019 року.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                         від 05 лютого 2019 року у складі судді Антоняка Т. М. прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_11 та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Розгляд справи відкладено на 04 квітня 2019 року.
04 квітня 2019 року розгляд справи відкладено на 07 травня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 07 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 04 червня 2019 року.
04 червня 2019 року адвокат Облещук О. П. як представник ОСОБА_1 звернулася із заявою про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України. 
 2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм  матеріального 
права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Відповідно до встановленого статті 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
 
Подати заяву про залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача і таке право не може бути обмежене судом.
 
Разом з тим, в силу положень зазначених вище норм, відмова в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, поданої під час розгляду справи, свідчить про надмірний формалізм та обмеження прав позивача.
 
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
 
Ураховуючи наведене суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про залишення її позовної заяви без розгляду. 
 
Відповідно  до  пункту  1  частини  першої  статті  255  ЦПК  України  суд  своєю 
ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Встановивши,  те,  що  зустрічний  позов   ОСОБА_2  не  підлягає  розгляду в 
порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі в частині зустрічного позову. 
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд не приймає аргументи касаційної скарги про порушення судами норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень.
 
Суд касаційної інстанції наголошує, що в силу статті 400 ЦПК України Верховний Суд не здійснює переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, оскільки повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи, а тому решта вимог касаційної скарги ОСОБА_2 знаходяться поза межами повноважень Верховного Суду.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 липня 2019 року - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                             від 04 червня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 липня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
                                                                                                            
                                                                                                            Є. В. Коротенко
 
                                                                                                            В. П. Курило