ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

31 березня 2020 року 
справа №200/5932/19-а
адміністративне провадження №К/9901/801/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,
суддів: Гусака М. Б., Желтобрюх І. Л., 
за участю секретаря судового засідання Статілко Ю. С.
представників 
позивача - Куренного С. В., адвоката за ордером серії АА №100788 від 11.01.2019,
відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 (суддя - Кониченко О. М.) 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 (судді: Блохін А. А., Гаврищук Т. Г., Сіваченко І. В.) 
у справі № 200/5932/19-а 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь- Курахове»
до Головного управління ДФС у Донецькій області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.02.2019 №0000121202 в частині та №0000131202,

У С Т А Н О В И В:

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 05.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Електросталь- Курахове» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.02.2019: №0000121202 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку за звітний період жовтень 2018 року на 89356 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 44678,00 грн, яке оскаржується в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку за звітний період жовтень 2018 року на 82244,00 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 41122,00 грн; №0000131202 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період - жовтень 2018 року в розмірі 553 997 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача щодо нереальності здійснення господарських операцій Товариством із його контрагентами спростовуються наданими первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. 29.07.2019 Донецький окружний адміністративний суд рішенням, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019, адміністративний позов задовольнив частково, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №0000131202 повністю, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення №0000121202 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку за звітний період жовтень 2018 року на 67,67 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 33,84 грн. В іншій частині позову відмовив.

4. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції,  задовольняючи позовні вимоги частково та скасовуючи спірні податкові повідомлення-рішення, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарських операцій з придбання товарів (послуг) в межах господарської діяльності суб`єктів господарювання, оплата їх вартості, правомірність формування даних податкового обліку на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону.
Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000121202, суд погодився з висновками відповідача про те, що до розрахунку бюджетного відшкодування зайво включена сума 67,67 грн при відсутності від`ємного значення (наявність розбіжностей по ТОВ «ДТ-ТК») за жовтень 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №200/5932/19-а, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до відповідача 20.11.2018 направлена податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2018 року № 9257494961, відповідно до якої сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, відображена у рядку 20.2.1 декларації з урахуванням уточнюючого розрахунку, складає 27 532 416 грн, яку сформовано з урахуванням оплаченого залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди. Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у відповідності до рядка 21 декларації складає 25   811 762 грн (податкова декларація том 1 а. с. 112 - 131).

Відповідачем в період з 26.12.2018 по 10.01.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2018 № 9257494961), за результатами якої складено акт від 15.01.2019 №36/05-99-12-02/341491822 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення Товариством вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.2 статті 190, пунктів 208.2, 208.3 статті 208, пункту 44.1 статті 44 та підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201, пунктів 200.1, 200.4 статті 200   Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - жовтень 2018 року на 553 997 грн та завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за жовтень 2018 року на 89   356 грн.

12.02.2019 керівником податкового органу на підставі акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням №0000121202 зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку, за декларацією за жовтень 2018 року на 89   356 грн та нараховані штрафні санкції у розмірі 44   678 грн (оскаржуються в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку за звітний період жовтень 2018 на 82 244,00 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 41 122,00 грн);

Податковим повідомленням-рішенням №0000131202 зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту за декларацією за жовтень 2018 року на 553   997 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення №0000131202

Відповідач доводить завищення Товариством податкового кредиту сформованого за господарськими операціями з придбанням товарів, робіт (послуг) у ПрАТ "Лінде газ Україна", ПП "Кванта-С", ТОВ "Спецтехмаш", ТОВ "Везувій Трейд", ПП "Зовнішторгсервіс", ТОВ "Карбон - Інвест", ТОВ "Холдінгова компанія Мікрон".

Суди попередніх інстанцій дослідили господарські операції з зазначеними контрагентами та встановили таке.

Щодо взаємовідносин з Приватним акціонерним товариством "Лінде Газ Україна" (том 2, а. с. 13 - 50, 203 - 210, том 3 а. с. 5 -12).

В акті перевірки зафіксовано, що за господарською операцією з ПрАТ "Лінде Газ Україна" Товариством завищено податковий кредит з вартості витрат на обсяги Take or Pay, по яких було сформовано податковий кредит за жовтень 2018 року на суму ПДВ 99873,64 грн (том 2, а. с. 47).

Товариством (покупець) укладений договір від 01.09.2018 №36554 з ПрАТ "Лінде Газ Україна" (код 05761850) (постачальник) на постачання газу, за яким постачальник зобов`язується надавати (поставляти) покупцю такі ресурси як газоподібний кисень (GОХ) та газоподібний аргон (GАR), шляхом їх виготовлення (виробництва) на власному промисловому обладнанні, Товариство зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів (продукції). Промислове обладнання ПрАТ "Лінде Газ Україна" залишається його власністю та підлягає управлінню силами ПрАТ "Лінде Газ Україна". Товариство (покупець) зобов`язується забезпечувати постачальника можливістю виготовлення (виробництва) продукції шляхом надання необхідних технологічних матеріалів та послуг електро- та водопостачання.

Проведені розрахунки з постачальником у безготівковій формі на загальну суму 3   550   592,51 грн.

Оприбуткування кисню (1318,7645 тис.ум.м3 та аргону 12,368 тис.ум.м3) здійснено у відповідності до видаткової накладної №000650426 від 31.10.2018 на суму 7014817,30 грн, у т. ч. ПДВ 1169136,22 грн.

Обсяги Take or Pay, які відповідно до умов договору резервуються, але оплачуються, включено до собівартості продукції через транзитний рахунок по акту здачі - приймання наданих послуг № 000650420 від 31.10.2018 на суму 499368,22 грн, ПДВ з вартості зазначених обсягів у сумі 99873,64 грн включений до складу податкового кредиту по рядку 10.1 декларації з ПДВ за листопад 2018 року.

Податкові накладні, зазначені в акті перевірки (том 1, а. с 55 - 56) зареєстровані в ЄРПН по першій події - оприбуткування ТМЦ у жовтні 2018 року на суму 1   325 581,81 грн та включені до складу податкового кредиту жовтня 2018 року у повному обсязі.

Впродовж всіх судових засідань та в акті перевірки податковий орган доводить порушення формування Товариством податкового кредиту по факту отримання послуг, які оформлені актом здачі-приймання наданих послуг № 000650420 від 31.10.2018 (як резервні обсяги) з одиницею виміру товару/послуги - грн., кількістю одиниць 1 шт та з номенклатурою «Об`єми Тake or Рay» та подальшим складанням та видачею податкової накладної № 4005 від 31.10.2018 на суму ПДВ 99873,64 грн, що не дозволило відповідачу ідентифікувати зазначену номенклатуру продукту у використанні у господарській діяльності. Також контролюючий орган в акті перевірки вказав на відсутність документів, якими визначена вартість обсягів «Об`єми Тake or Рay» (том 1, а. с. 56).

Суди попередніх інстанцій встановили, що згідно з актом здачі-приймання наданих послуг № 000650420 від 31.10.2018 року постачальник та покупець підтверджують, що постачальник надав, а покупець прийняв наступні роботи (послуги) об`єми take or pay. Вартість послуг постачальника склала 599214,86 грн, в тому числі ПДВ 99873,64 грн.

Позивачем на користь постачальника платіжним дорученням № 1140 від 14.03.2019 року сплачено 599214,86 грн, в тому числі ПДВ 99873,64 грн з найменуванням платежу "оплата за об`єми take or pay відповідно до договору № 3655 від 01.09.2018 року".

За підсумками господарської операції постачальником видана податкова накладна від 31.10.2018 № 400 на загальну суму 599 214,86 грн, в тому числі ПДВ 99873,64 грн, обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 499 368,22 грн за об`єми take or pay.

У міжнародному торговому обороті принцип take or pay означає "бери або плати" який застосовується в тому числі при виробництві (транспортуванні, постачанні, наданні ) газу і т.д.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що процес сталеливарного виробництва з використанням електродугової печі (основна діяльність позивача) потребує використання газоподібного кисню та газоподібного аргону. Тобто витрати на "Обсяги Take or Pay" - це витрати виключно у межах господарської діяльності Товариства з виготовлення сталевої продукції.

Спростовуючи позицію податкового органу стосовно того, що визначення позивачем у податковій накладній одиниці виміру товару / послуги грн., кількість 1 шт. та номенклатури об`єму take or pay не дозволяє ідентифікувати зазначену номенклатуру товару в використанні у господарській діяльності, суди попередніх інстанцій виходили з положень преамбули договору № 3655 від 01.09.2018, якими визначено, що Лінде газ України здійснює надання та продаж комплексу робіт та товарів: як то облаштування повітрерозподільчої установки з резервуаром для допоміжного (резервного) постачання поставки газоподібного кисню (GOX) та газоподібного аргону (GAR), виробництво кисню та аргону на промисловому майданчику позивача у м. Курахове (розміщення «on- ite») за умови забезпечення Лінде технологічними матеріалами та послугами з боку позивача, відокремити найменування та об`єми кожної операції з урахування циклу неможливо.

Судами також встановлено, що резервування обсягів рідкого продукту та його передача позивачеві здійснюється відповідно до положень пунктів 4.2-4.4 укладеного між сторонами договору. 

Оцінюючі доводи відповідача відносно відсутності документів, якими визначена вартість обсягів продукції, суди попередніх інстанцій послалися на положення пункту 8.1 договору, яким визначено, що вартість продукції, що підлягає оплаті, встановлюється виходячи з вартісних параметрів за кожним видом продукції (APgox, AРgar, ANgox). Мінімальний обсяг продукції, який позивач повинен оплатити незалежно від обсягів споживання, встановлений пунктом 4.4. договору.

Суди попередніх інстанцій зауважили, що порушення відображені в акті перевірки не відповідають змісту пунктів 4.2- 4.4. договору №3655 від 01.09.2018. Так у пункті 4.2 договору зазначено: «Для забезпечення потреб ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ ЛІНДЕ не менше ніж за 7.824 годин експлуатації технологічного обладнання на рік накопичує та постачає ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ такий обсяг продукції: до 2250,0 Нмі/год (GOX), до 15 мі/год GAR (зарезервовані обсяги)….», у пункті 4.4. договору зазначено: «Незалежно від запасів GOX ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ споживає GOX до обсягів, встановлених у пункті 4.2. Незалежно від обсягу отриманого або спожитого GOX ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ зобов`язане оплатити вартість GOX з наступного розрахунку: - у період з 01.09.2018 до 31.12.2018 року включно ЕЛЕКТРОСТАЛЬ-КУРАХОВЕ зобов`язане оплатити вартість GOX мін. 1.400 мі/год не менше як за 2.928 годин на рік;…». В англомовній редакції договору це речення доповнене наступним «(Hourly Take Or Pay Obligation)». У подальшому в Акті перевірки зазначено «Обсяги Take or Pay, які відповідно до умов договору резервуються, але оплачуються, включені до собівартості продукції через транзитний рахунок…», що не відповідає наведеним вище умовам договору №3655 від 01.09.2018, адже «Обсяги Take or Pay» не резервуються. На стор.38 Акту перевірки зроблено висновок «Таким чином, оприбуткування запасів GAR фактично було проведено ТОВ «Електросталь-Курахове» у відповідності до виписаного в адресу підприємства акта здачі-приймання наданих послуг № № 000650420 від 31.10.2018 (як резервні обсяги) з одиницею виміру товару/послуги грн., кількість одиниць 1шт. та з номенклатурою «Об`єми Take or Pay» та формування кредиту по податковій накладній №4005 від 31.10.2018 на суму ПДВ 99873,64 грн, що не дозволяє ідентифікувати зазначену номенклатуру продукту у використанні у господарській діяльності. Крім того, відсутні документи, якими визначена вартість обсягів «Об`єми Take or Pay». Однак, зазначене не відповідає дійсності. По-перше, позивач не здійснював «оприбуткування запасів GAR» «у відповідності до виписаного в адресу підприємства акта здачі-приймання наданих послуг № 000650420 від 31.10.2018 (як резервні обсяги)», адже за актом здачі-приймання наданих послуг № 000650420 від 31.10.2018 здійснило бухгалтерський облік об`єму GOX відповідно до п.4.4. договору №3655 від 01.09.2018р. В акті здачі-приймання наданих послуг №000650420 від 31.10.2018 у графі «Назва» зазначено «Об`єми Take or Pay» і зазначена кількість 1, ціна та вартість 499368,22 грн. Відповідно до п.8.1. договору №3655 «Вартість продукції, що підлягає оплаті, встановлюється виходячи з вартісних параметрів за кожний нмі APgox, AРgar, ANgox. Мінімальний обсяг продукції, який ТОВ «Електросталь-Курахове» повинно оплатити незалежно від обсягів споживання, встановлений п.4.4. цього Договору.» Умовами договору передбачена різна ціна для різних обсягів газу. Тобто позивач сплачує за умовами договору №3655 за об`єми газу у нмі залежно від обсягів, встановлених договором та зафіксованих приладами обліку, встановленими Лінде. Щомісяця Лінде надає позивачу інформацію щодо об`єму газу за кожну добу за кожною категорією, з якої видно за який об`єм газу за кожною категорією нарахована оплата. Так, у жовтні 2018 року, за даними позивача, у категорії GOX до 1400 нмі, який підлягає оплаті згідно з умовами п.4.4. договору №3655 склав 149145,278мі GOX, які використані позивачем при виробництві продукції, тобто у господарській діяльності.

До матеріалів справи долучені первинні документи, які на переконання судів попередніх інстанцій підтверджують отримання позивачем продукції та її використання у власній господарській діяльності, всі первинні документи визнані такими, що складені у відповідності до встановленої форми, містять реквізити, визначені частинами другою та четвертою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV. Також встановлено, що податкова накладна, на підставі якої сформований податковий кредит з цим контрагентом, відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України та містять всі необхідні реквізити.

Щодо взаємовідносин з Приватним підприємством "Кванта-С" (том 1, а. с. 147 - 220).

В акті перевірки зафіксовано завищення Товариством суми податкового кредиту за жовтень 2018 року на 16651,80 грн за господарською операцією з ПП "Кванта-С".

Між Товариством та ПП "Кванта-С" (код 34899199) укладений договір підряду від 29.12.2017 №ЕК/17/03-05/50 на предмет виконання робіт з поточного ремонту обладнання, виконання якого підтверджується актом №1 31.10.2018 приймання виконаних ремонтних робіт з найменуванням об`єкту (форма №КБ-3) "ТОВ "Електросталь - Курахове" Електросталеплавильний міні-завод м. Курахове, Промислова зона,70, яким підтверджений поточний ремонт кранів №1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 17, 19, 26, 27" на суму 99910,80 грн, у т. ч. ПДВ 16651,80 грн. Позивачем проведена оплата цих робіт.

Податковий кредит Товариством сформований на підставі податкової накладної від 31.10.2018 №1 (зареєстрована в ЄРПН 09.11.2018) на суму 99910,80 грн, у т. ч. ПДВ 16651,80 грн.

З метою доведення реальності цієї господарської операції судом першої інстанції до матеріалів справи долучені та досліджені: додаток № 14 до договору "Договірна ціна", форма № 1 "Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1/10-1… Поточний ремонт кранів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 17, 19, 26, 27", розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1/10-1 на поточний ремонт кранів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 17, 19, 26, 27, загальна відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-1/10-1 поточний ремонт кранів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 17, 19, 26, 27, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018 року, (форма КБ-3), акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року (форма КБ-2в), розрахунок загальновиробничих витрат до акта КБ-2в № 1 "Поточний ремонт кранів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 17, 19, 26, 27", загальна відомість ресурсів до акта виконаних робіт № 1 "Поточний ремонт кранів №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 15, 16, 17, 19, 26, 27", копії платіжних доручень щодо оплати позивачем вартості ремонтних робіт; копія податкової накладної № 1 від 31.10.2018 року з доказом її реєстрації.

За позицією податкового органу податкове правопорушення за взаємовідносинами позивача з цим контрагентом полягає в обриві ланцюга та введенні в обіг виконаних робіт невідомого походження, що не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання. Таким чином, податковий орган вважає, що ПП «Кванта-С» забезпечив фіктивне введення в обіг ідентифікованих послуг з ремонту, що свідчить про недійсність формування ним відповідного активу та доводить нереальність здійснення виконаних робіт контрагентам-покупцям. Діяльність ПП «Кванта-С», спрямована на оформлення операцій лише з метою виникнення податкової вигоди у сторонніх суб`єктів господарювання та відсутність даних щодо здійснення протягом попередніх податкових періодів, перевіряємого періоду, реєстрації жодної іншої діяльності, ніж участь в ланцюгу нереальної поставки/продажу товарів/послуг.

Суд першої інстанції, аналізуючи положення підпункту 3 підпункту 3.15.2. акта перевірки, спростував зазначене порушення з посиланням на те, що цим же актом зафіксовано, що ПП «Кванта-С» придбавало послуги з ремонту металургійного устаткування, а реалізовувало на адресу позивача роботи з поточного ремонту підіймального устаткування, при цьому, в акті перевірки не зазначено, що цими підіймальними спорудами є електрометалургійні крани. Суд також постався на пункт 7.2. договору, згідно з яким підрядник має право без додаткового узгодження залучати до виконання робіт за цим договором в якості субпідрядників організації, які мають ліцензії та дозволи, необхідні для виконання робіт, що, як вбачається з акта перевірки й будо зроблено. Щодо «обриву ланцюга» у взаємовідносинах з ПП «Кванта-С» з його субпідрядниками, суд першої інстанції вважає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відповідачем не надано доказів, що діяльність ПП «Кванта-С» спрямована на оформлення операцій лише з метою виникнення податкової вигоди у сторонніх суб`єктів господарювання.

Оцінюючи спір у цій частині суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані позивачем документи відповідають вимогам до первинних документів, встановлених частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, а податкова накладна, на підставі якої сформований податковий кредит з цим контрагентом, відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтехмаш» (том 2 а. с. 51 - 116). 

В акті перевірки зафіксовано завищення Товариством суми податкового кредиту за жовтень 2018 року на 195666,67 грн за господарськими операціями з ТОВ "Спецтехмаш".

Позивачем з ТОВ "Спецтехмаш" (код 31484486) укладений та виконаний договір поставки від 30.03.2018 №ЕК/18/15-01/36, предметом якого (з урахуванням Специфікації № 8 від 20.10.2018 року) є постачання вугілля марки АС фр.0-20мм на умовах СРТ (склад Покупця м. Курахове) відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010.

На виконання умов договору постачальником здійснена поставка вугілля марки АС фр.0-20мм, що підтверджується видатковими накладними та актами приймання - передачі вугільної продукції, сертифікатами якості, платіжними дорученнями, податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН.

За позицією податкового органу податкове правопорушення полягає в нереальності здійснення фінансово - господарської діяльності ТОВ «Стецтехмаш» з позивачем за жовтень 2018 року. Зокрема, відповідач вважає, що ТОВ «Стецтехмаш» при чисельності 1 особа та при відсутності основних засобів, не може бути виробником вугільної продукції та не може видавати сертифікати якості, пріоритет для видачі яких, належить виробнику. Податковим органом здійснений аналіз ЄРПН, в результаті чого встановлено, що ТОВ «Спецтехмаш» у жовтні 2018 «вугілля марки АС» не придбавало. Вбачається повний наявний обрив ланцюга та введення в обіг продукції невідомого походження, що не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання.

Спростовуючи доводи податкового органу, суди попередніх інстанцій зазначили, що чинне законодавство України не містить норм, які б передбачали, що постачання вугілля мають здійснювати виключно підприємства, які видобувають кам`яне вугілля, що підприємство, маючи основний вид діяльності видобуток вугілля, може поставляти тільки власно видобуте вугілля, як не містить і будь-яких спеціальних вимог до постачальників кам`яного вугілля (у тому числі й щодо кількості працівників постачальника). 

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані позивачем документи відповідають вимогам до первинних документів, встановлених частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, а податкові накладні, на підставі яких сформований податковий кредит з цим контрагентом, відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Везувій Трейд" (том 2, а. с. 117 - 127).

В акті перевірки відображено завищення Товариством суми податкового кредиту за жовтень 2018 року на 23472,33 грн за господарськими операціями з ТОВ "Везувій Трейд" (код 41217433).

Товариство (покупець) уклало з ТОВ "Везувій Трейд" (постачальник) договір поставки від 21.11.2017 №ЕК/17/15-02/25, предметом якого (з урахуванням Специфікації № 15 від 09.10.2018) є постачання науглараживателя SIC 38-50 вуглерод 30-50% , волога до 6%, сірка до 1% у кількості 105,500 тн. на загальну суму 706849,58 грн, в тому числі ПДВ 117808,26 грн, на умовах СРТ (склад покупця м. Курахове) відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010 (п.2.1 договору).

Виконання договору підтверджується видатковою накладною від 23.10.2018 №90, товарно-транспортною накладною від 23.10.2018 №89, платіжними дорученнями, податковою накладною від 23.10.2018 року № 5 на загальну суму 140834 грн, в тому числі ПДВ 23472,33 грн, яка зареєстрована в ЄРПН.

Податкове правопорушення за позицією відповідача полягає у не можливості встановити реальність господарської операції з огляду на чисельність працюючих осіб у ТОВ «Везувій Трейд» - 2 особи, відсутність основних засобів, повний наявний обрив ланцюга та введення в обіг продукції невідомого походження.

Суди попередніх інстанцій визнали, що надані позивачем документи відповідають вимогам до первинних документів, встановлених частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, а податкова накладна, на підставі якої сформований податковий кредит з цим контрагентом, відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємовідносин з Приватним підприємством "Зовнішторгсервіс" (том 2 а. с. 128 - 171).

В акті перевірки зафіксовано завищення Товариством суми податкового кредиту за жовтень 2018 року на 206500,22 грн за господарськими операціями з ПП "Зовнішторгсервіс" (код 35711951).

Товариством з ПП "Зовнішторгсервіс" (код 35711951) укладений договір поставки від 05.10.2018 №ЕК/18/15-02/78, предметом якого (з урахуванням Специфікації № 2 від 05.10.2018) є постачання продукції вугілля марки АС фр.6-13 мм, зола до 4%, волога до 6%, сірка до 1%, летючих до 4% у кількості, за цінами та в терміни відповідно до Специфікацій на умовах СРТ (склад Покупця м. Курахове) відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010.

Виконання договору підтверджується видатковими накладними, актами приймання-передачі вугільної продукції, накладними щодо перевезення вантажів залізничним транспортом, платіжними дорученнями, податковими накладними, які зареєстровані в ЄРПН.

Контролюючий орган в акті перевірки відобразив податкове правопорушення, яке полягає у завищенні суми податкового кредиту, оскільки неможливо встановити реальність здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «Зовнішторгсервіс» з позивачем за жовтень 2018 року, зокрема, відповідач в акті перевірки зазначає, що чисельність працюючих осіб - 14, незначна вартість основних засобів, що недостатньо для добування, збагачення вугільної продукції.

Оцінюючи спір у цій частині суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані позивачем документи відповідають вимогам до первинних документів, встановлених частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, а податкові накладні, на підставі яких сформований податковий кредит з цим контрагентом, відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон - Інвест" (том 2, а. с. 172 - 183).

В акті перевірки зазначено завищення Товариством суми податкового кредиту за жовтень 2018 року на 8333,33 грн за господарськими операціями з ТОВ "Карбон - Інвест" (код 37134168).  

17.05.2018 між позивачем (покупець) та ТОВ "Карбон - Інвест" (постачальник) укладено договір поставки № ЕК/18/15-02/50, предметом якого (з урахуванням Специфікації до договору № 3 від 15 червня 2018 року) є постачання продукції - вугілля марки АС фр.6-13 мм до 10%, зола до 8%, волога до 8%, сірка до 1,3%, летючих до 4% у кількості, за цінами та в терміни відповідно до Специфікацій на умовах DDP (склад Покупця м. Курахове для поставки автомобільним транспортом, для поставки залізничним транспортом - станція Роя Донецької залізниці) відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010.

Виконання договору підтверджується видатковою накладною № 41 від 17 червня 2018 року, накладною щодо перевезення вантажу Укрзалізницею, платіжним дорученням, податковою накладною № 4 на суму 50000 грн, в тому числі ПДВ у сумі 8333,33 грн, яка зареєстрована в ЄРПН.

В акті перевірки відповідач зазначає, що згідно даних ЄРПН серед постачальників ТОВ «Карбон - Інвест» у першій ланці ланцюга постачання не встановлено придбання вугілля марки АС (6-13), за даними податкової звітності з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин встановлено відсутність у 2017 році - 3 кварталі 2018 року видобування кам`яного вугілля. За даними аналітичної системи та ЄРПН неможливо встановити походження зазначеної продукції, при цьому незначна чисельність штатних працівників унеможливлює реальність здійснення діяльності з добування кам`яного вугілля.

Спростовуючи наведені доводи, суди попередніх інстанцій вказали на те, що в акті перевірки не наведено жодної обставини, яка б спростовувала факт придбання позивачем вугілля у ТОВ «Карбон - Інвест», а також зазначити, що надані позивачем документи відповідають вимогам до первинних документів, встановлених частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, а податкова накладна, на підставі якої сформований податковий кредит з цим контрагентом, відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Холдінгова компанія Мікрон" (том 1, а. с. 221 - 226). 

В акті перевірки відображено завишення Товариством податкового кредиту за жовтень 2018 року на суму 1240,0 грн за господарською операцією з ТОВ "Холдінгова компанія Мікрон" (код 00222338).

05.09.2018 між позивачем (покупець) та ТОВ "Холдінгова компанія Мікрон" (постачальник) укладено договір UA041/18, за яким постачальник зобов`язується виготовити та поставити, а покупець прийняти та сплатити продукцію у відповідності до специфікації № 1 від 05.09.2018, а саме: кулько-гвинтова передача: МНЛЗ(20х5х290,5) у кількості 2 шт. за ціною 14880 грн, в тому числі ПДВ 2480 грн.

Позивачем здійснена попередня оплата за договором у сумі 7440 грн, у тому числі ПДВ 1240 грн платіжним дорученням № 7851 від 16.10.2018 та оформлена податкова накладна від 16.10.2018 № 21 на суму 7440 грн, у тому числі ПДВ 1240 грн, яка зареєстрована в ЄРПН 15.12.2018 року.

За позицією податкового органу до завищення Товариством податкового кредиту за жовтень 2018 року на 1240 грн призвело не надання ТОВ «Холдінгова компанія Мікрон» податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2018 року.

Суди першої та апеляційної інстанції визнали первинні документи складені за результатами цієї операції такими, що відповідають вимогам до первинних документів, встановлених частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, а податкову накладну такою, що відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000131202.

В акті перевірки (том 1, а. с. 70 - 71) зафіксовано, що Товариством завищено бюджетне відшкодування на рахунок у банку на загальну суму 89 355,35 грн, у тому числі у зв`язку із завищенням податкового кредиту (опис порушення податкового законодавства наведено в пункті 3.15.2 акта перевірки) у сумі 7180,34 грн, у т. ч. по контрагентах постачальниках:
Комунальне підприємство "Міська служба єдиного замовника" Курахівської міської ради" (код 32371188), які сплачені постачальнику по платіжних дорученнях від 01.10.2018 №7246 42344,73 грн, у т.ч. ПДВ 7057,45 грн, від 11.10.2018 №7981 331,36 грн, у т. ч. ПДВ 55,22 грн (не є предметом оскарження у цій справі);

ТОВ «ДТ-ТК» (код 39997360), які сплачені постачальнику по платіжному дорученню від 31.10.2018 № 8345 на суму 100997,22 грн, у т.ч. ПДВ 966,97 грн, у т.ч. сума ПДВ 67,67 грн зайво включена до розрахунку бюджетного відшкодування при відсутності від`ємного значення (наявність розбіжностей по ТОВ «ДТ-ТК» на суму 67,67 грн).

До бюджетного відшкодування включена сума податку на додану вартість 82 175,01 грн по контрагенту постачальнику ПрАТ «Лінде Газ Україна» (код 05761850), по якому донараховані податкові зобов`язання по акту документальної позапланової перевірки від 12.12.2018 №1467/05-99-12-02/41491822 у зв`язку із використанням продукції у негосподарській діяльності ТОВ «Електросталь-Курахове». Оплата була проведена постачальнику 12.10.2018 №7779 у сумі 493 050,06 грн, у т.ч. ПДВ 82175,01 грн, який включений до складу бюджетного відшкодування до додатку 3 до декларації та рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за жовтень 2018 року. Таким чином, при відсутності від`ємного значення Товариством заявлено бюджетне відшкодування, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за жовтень 2018 року на суму 82175,01 грн.

Суди попередніх інстанцій встановили, що контролюючим органом за результатами попередньої перевірки Товариства з питань достовірності бюджетного відшкодування за вересень 2018 року було зменшено від`ємне значення, що включено до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в тому числі і по взаємовідносинах з ПрАТ «Лінде Газ Україна» (код 05761850) на суму 82175,01 грн (не було сплачено у вересні 2018 року).

Зменшення від`ємного значення по взаємовідносинах з ПрАТ «Лінде Газ Україна (код 05761850) на суму 82175,01 грн встановлено в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 12.12.2018 №1467/05-99-12-02/41491822, за результатами якої прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 29.12.2018 №000301202 про зменшення від`ємного значення на суму 85767 грн (у т. ч. ПрАТ «Лінде Газ Украйна» на суму 82175 грн, яке є узгодженим та не оскаржене позивачем (доказів зазначеного сторонами до суду не надано), (том 2, а. с. 216 - 240). 

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000121202 про зменшення бюджетного відшкодування на суму ПДВ 82175 грн, виходили з того, що на таку суму у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування. 

Скасування судами попередніх інстанцій податкового повідомлення-рішення №0000121202 в частині суми 67,67 грн, яка за позицією відповідача зайво включена до розрахунку бюджетного відшкодування при відсутності від`ємного значення (наявність розбіжностей по ТОВ «ДТ-ТК» на суму 67,67 грн), є предметом касаційного перегляду.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права, які покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень. Відповідач наводить в касаційній скарзі фактичні обставини, встановлені в акті перевірки, які зазначалися у відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях та в апеляційній скарзі. Зазначає, що склади податкових правопорушень в розрізі кожного з контрагентів зазначені актом перевірки, залишились поза увагою судів попередніх інстанцій під час розгляду справи. Окрему увагу відповідач звернув на те, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій була порушена таємниця нарадчої кімнати, яке виразилось у тому, що суди у проміжок часу між оголошенням скороченого судового рішення та складенням повного тексту рішення/постанови розглядали інші справи та ухвалювали по ним судові рішення.

9. 27.02.2020 позивач надав відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому спростовуючи доводи касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Пункт 198.1. статті 198 

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

10.3. Абзац 1 пункту 198.2. статті 198 

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

10.4. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом      193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.5. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

10.6. Пункт 201.10 статті 201

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

10.7 Пункт 200.1 статті 200 

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

10.8 Пункт 200.3 статті 200 

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

11. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні  документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі   первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу,  яка брала участь у здійсненні господарської операції. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

14. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та узгодженість дій між ними.

15. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. В пункті 2.9 акта перевірки зазначено, що фактичним видом діяльності Товариства є виробництво чавуну, сталі та феросплавів та оптова торгівля металопродукцією. Впродовж усіх судових засідань позивач доводить, що всі спірні господарські операції вчинені ним в межах господарської діяльності. Оцінюючі ці операції суди попередніх інстанцій залишили за межами дослідження питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві, які належать до компетенції власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) Товариства відповідно до законодавства та установчих документів відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Не витребуваний та не досліджений наказ Товариства, яким врегульовані питання бухгалтерського обліку та фінансової звітності. 

17.1. Так, оцінюючи господарські операції Товариства з Приватним акціонерним товариством «Лінде газ Україна», судами попередніх інстанцій головний акцент здійснений на правильність оформлення документів без дослідження моменту формування події (першої з подій), за якою сформований податковий кредит з цим контрагентом за спірними операціями. Доводи податкового органу щодо отримання «резервних обсягів газу» не досліджені та не оцінені через призму встановлення правил формування собівартості продукції Товариства (планова чи фактична) або будь-який інший спосіб такого формування, що впливає на використання обсягів отриманого газу в виробничій діяльності позивача як суб`єкта господарювання. 

17.2. Оцінюючи спірні операції з Приватним підприємством «Кванта-С» судами попередніх інстанцій здійснений аналіз виходячи з наданих позивачем первинних документів та їх відповідності встановленим вимогам частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
Суд визнає, що такий висновок зроблений без врахування виду поточного ремонту кранів та специфіки цих робіт, відповідності кваліфікаційним критеріям працівників, які безпосередньо здійснювали ці роботи, технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам в залежності від правил технічної експлуатації кожного із п`ятнадцяти кранів. Виконання робіт субпідрядником не є визначальним стосовно цих операцій, визначальним є реальність проведення робіт належними фахівцями у відповідності до правил технічної експлуатації кожного крана. 

17.3. ТОВ «Спецтехмаш», ПП «Зовнішторгсервіс», ТОВ «Карбон - Інвест» були постачальниками вугілля марки АС різної фракції, а також вимог до золи, вологи, сірки, летючих. Питання реальності постачання вугілля зумовлено двома обставинами, які залишені поза увагою судів попередніх інстанцій. По-перше, походження сертифікатів якості, які складені та підписані безпосередньо постачальниками цього вугілля (контрагентами позивача), по-друге, не встановлені обставини використання Товариством вугільної продукції у власній господарській діяльності . 

Щодо посвідчення якості Суд зазначає, що вугілля повинно відповідати вимогам ДСТУ, що підтверджується наданням копії сертифікатів генетичних, технологічних та якісних характеристик на вугілля кам`яне, яке поставляється за договором. Обов`язкові вимоги державних стандартів підлягають безумовному виконанню органами державної виконавчої влади, всіма підприємствами, їх об`єднаннями, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, на діяльність яких поширюється дія стандартів. ДСТУ - це єдиний документ, який вказує на призначення та передбачає будь-які дії з сертифікатом генетичних, технологічних та якісних характеристик. Згідно вимог ДСТУ, єдиним законним шляхом отримання Замовником Сертифікату генетичних, технологічних та якісних характеристик предмету закупівлі є укладання договору на постачання вугілля з виробником. Тобто, контрагенти, якщо вони не є виробниками вугільної продукції, не мають законних підстав надавати копію Сертифікату генетичних, технологічних та якісних характеристик будь-кому. Одночасно, замовник має право вимагати надання копії Сертифікату генетичних, технологічних та якісних характеристик лише від виробника вугільної продукції під час укладання договору з ним.

Сертифікат якості (посвідчення якості) видає спеціалізована лабораторія. Свою діяльність будь-яка вуглехімічна лабораторія, атестована або акредитована, здійснює у суворій відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1314-VII від 05.06.2014, Закону України №3392-VI від 19.05.2011 «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» та іншими нормативними актами, які мають відношення до цієї діяльності. Лабораторія може бути атестована згідно з ДСТУ 3412-96 та «Правилами уповноваження та атестації у Державній метрологічній системі» відповідним органом Державної метрологічної служби. 

Оцінюючи критерій реальності операцій постачання вугілля стосовно його походження, суди попередніх інстанцій в порушення правил оцінки доказів не здійснили оцінку випискам з сертифікатів якості, наданих контрагентами позивача, на їх належність, допустимість, достовірність та достатність відповідно до частини третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.4. Щодо взаємовідносин Товариства з ТОВ «Холдингова компанія Мікрон» від якого отримано кулько-гвинтову передачу, та з ТОВ «Везувій Трейд», від якого отримано науглараживатель SIC 38-50, судами попередніх інстанцій не досліджені та не встановлені обставини використання придбаного товару (продукції) у власній господарській діяльності, що є однією з обов`язкових умов формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

18. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано неповну та, як наслідок цього, неналежну оцінку доказам, наданих сторонами та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України та іншим обставинами.

19. Щодо доводів податкового органу про порушення судами попередніх інстанцій таємниці нарадчої кімнати, Суд вважає їх такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні відповідачем статей 227, 228, частини шостої статті 250, статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України. 

За положеннями частин першої - третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали. 

Відповідно до частини першої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що час перебування суду в нарадчій кімнаті закінчується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, в подальшому суд проголошує рішення (повне чи скорочене). Період протягом якого складається повний текст рішення суд не перебуває в нарадчій кімнаті, а тому ухвалення у цей період рішень в інших справах не є порушенням судами таємниці нарадчої кімнати.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

21. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

22. Вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

23. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

24. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

25. Суд дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанції порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №200/5932/19-а скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Р. Ф. Ханова

Судді:                                                                                                       М. Б. Гусак

                                                                                                            І. Л. Желтобрюх