Ухвала
 
16 квітня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 520/11099/18 
провадження № 61-6462ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 ,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Комлевої О. С., Цюри Т .В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СК «Домінанта»), ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у загальному розмірі 140 338,60 грн.
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 липня 2019 року позов                 ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 99 000,00 грн, судові витрати в сумі 8 104,33 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 34 843,80 грн, судові витрати в сумі 4 051, 45 грн. У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 липня 2019 року скасовано, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у повному обсязі. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 2 205,08 грн.
 
У квітні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні з огляду на таке.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у цій справі становить 140 338,60 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України ця справа є малозначною.
 
Заявник у своїй скарзі посилається на підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Зокрема у касаційній скарзі зазначає, що судами проігноровано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15.
 
Зазначені доводи касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки у наведеній заявником постанові Верховного Суду України та оскаржуваній постанові апеляційного суду встановлено різні фактичні обставини справи, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм права, тому зазначені доводи касаційної скарги не можуть свідчити, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
 
Посилання у касаційній скарзі на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. 
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак        Г. І. Усик