Справа № 991/1895/20
Провадження1-кс/991/1938/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
03.03.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 із вимогами про зобов`язання НАБУ внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 18.02.2020; розпочати досудове розслідування та надати йому виписку ЄРДР. 
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 03.03.2020 скаргу розподілено слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 . 
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків. 
Виходячи із змісту ст. 304 КПК України при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді серед іншого належить встановити чи: 1) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню, що визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України; 2) підлягає скарга розгляду у Вищому антикорупційному суді; 3) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу.

Із змісту скарги вбачається, що заявником оскаржується бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Отже слідчий суддя дійшов висновку, що бездіяльність, яка оскаржується ОСОБА_2 підлягає оскарженню на досудовому провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Частиною 1 ст. 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України (злочини, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У заяві про злочин, серед іншого йдеться про злочини за ст.ст. 206-2, ст. 364 КК України, які відносяться до корупційних злочинів, що вчинені особами, які відповідають вимогам до суб`єкта, визначеним у п .1 ч. 5 ст. 216 КПК України. 
Таким чином скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді. 
Вирішуючи питання чи подана скарга повноважною особою, слідчий суддя виходить із такого. 
Правом на оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України наділений заявник. 
За змістом ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.
Із прохальної частини скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР службових осіб Національного антикорупційного бюро України. 
Водночас із заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що заява, яка є предметом оскарження бездіяльності органу досудового розслідування адресувалася Начальнику Головного слідчого управління Національної поліції України.
Крім того до скарги на підтвердження факту звернення із заявою про кримінальне правопорушення та відповідно підтвердження факту бездіяльності органу досудового розслідування додано квитанцію про здійснення поштового відправлення на адресу Міністра внутрішніх справ ОСОБА_3 .
Тобто матеріали скарги фактично не містять доказів того, що заява про кримінальне правопорушення хоча б надсилалася до Головного слідчого управління Національної поліції України. Крім того, з огляду на наведене, неможливо встановити бездіяльності якого органу оскаржується ОСОБА_2 . 
Враховуючи, що до матеріалів скарги копія заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення, яка надсилалася до Головного слідчого управління Національної поліції України, не додана, слідчий суддя позбавлений можливості встановити і сам факт звернення із такою заявою, так і той факт, що особа зверталася із заявою про кримінальне правопорушення, та відповідно чи є в такому разі ОСОБА_2 заявником, та чи наділений він правом оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає за необхідне також наголосити на такому. 
За положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься мова, якою здійснюється кримінальне провадження (ст. 7 КПК України). 
Кримінальне провадження здійснюється державною мовою (ч. 1 ст. 29 КПК України).
Згідно зі ст.10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у кримінальних справах здійснюється державною мовою.
Сторони, які беруть участь у справі подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою (ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики»). 
Проте скарга викладена російською мовою, чим заявник порушив вищевказані норми закону.
За наведених вище підстав, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення належить повернути. 
Керуючись ст. ст. 33-1, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення повернути заявнику. 

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. 
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1