Постанова  
Іменем  України
 
30 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 188/1159/17-ц
 
провадження № 61-39267св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
третя особа - виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Першотравенське»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року у складі судді Полубана М. П. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Баранніка О. П., Пономарь З. М.,
ВСТАНОВИВ:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Першотравенське» (далі - 
ВСП «Шахтоуправління Першотравенське»), про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, що у період з 07 листопада 2016 року 
до 28 серпня 2017 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із 
ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
28 березня 2017 року відповідач звертався до позивача з письмовою заявою про видачу трудової книжки для її пред`явлення на попереднє місто роботи з метою внесення до трудової книжки відповідних записів, згідно рішення суду, яке набрало законної сили.
Позивач, з метою відображення правдивих відомостей у трудовій книжці працівника, задовольнив його заяву та видав трудову книжку, що підтверджується актом про видачу від 28 березня 2017 року.
Після чого позивач неодноразово звертався до відповідача в усній формі з вимогою повернути трудову книжку на підприємство. Проте відповідач ігнорував таке звернення.
З метою повернення оригіналу трудової книжки, позивачем видавалися накази від 16 травня 2017 року № 2462 та від 08 червня 2017 року № 2462 «Про строки трудової книжки працівником». Проте, зазначені накази залишилися не виконані відповідачем та спірна трудова книжка ним не повернута.
Позивач вважав, що не повернення відповідачем трудової книжки порушує його права та обов`язки щодо внесення відповідних записів до трудової книжки та її зберігання. 
З урахуванням викладеного, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просило суд визнати дії відповідача щодо самовільного утримання ним трудової книжки неправомірними та зобов`язати його передати оригінал трудової книжки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» для внесення запису про звільнення.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 
від 19 жовтня 2017 року позов ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» задоволено.
Визнано неправомірними дії ОСОБА_1 щодо самовільного утримання ним трудової книжки.
Зобов`язано ОСОБА_1 вчинити дії у сфері трудових відносин, зокрема: передати оригінал трудової книжки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 
ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» для внесення запису про звільнення.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач у законний спосіб зробив все можливе для вирішення питання щодо повернення трудової книжки та внесення відповідних записів про підстави та дату звільнення відповідача, проте його вимоги останнім залишилися не виконані.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 
від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та дійшов правильного висновку про те, що позивач у законний спосіб зробив все можливе для вирішення питання про повернення трудової книжки та внесення відповідних записів про підстави та дату звільнення, проте його вимоги залишилися невиконаними відповідачем.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та у задоволенні позову ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відмовити.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.
У січні 2019 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Вважав, що у сфері трудових правовідносин відсутня норма матеріального права щодо зобов`язання робітника надавати роботодавцю трудову книжку для внесення будь-якого запису до неї.
Зазначав, що Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачений обов`язок лише для роботодавця, зокрема: видати робітнику належним чином оформлену трудову книжку.
Вважав, що вимога ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання його дій щодо самовільного утримання трудової книжки неправомірними є такою, що не порушує права та обов`язки позивача після припинення з ним трудових відносин, а тому виключає способи захисту для позивача, які передбачені частиною першою статті 5 ЦПК України та статті 16 ЦК України.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на касаційну скаргу, у якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» перебували у трудових відносинах.
28 березня 2017 року ОСОБА_1 звертався із заявою на ім`я директора ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» Гусєва А. С. про видачу йому трудової книжку для пред`явлення її за місцем попередньої роботи для внесення запису згідно рішення суду, яке набрало законної сили, що підтверджується копією його заяви (а. с. 48).
В особовій картці № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 є запис: «Я, ОСОБА_1 беру трудову книжку для снятия ксерокопии. 28 березня 2017 року» (а. с. 47).
Відповідно до акта про видачу трудової книжки від 28 березня 2017 року що гірник підземний ШТ-2 Шульга О. В., табельний № НОМЕР_2 , звертався з письмовою заявою на ім`я директора ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» про видачу трудової книжки для її пред`явлення на попереднє місце роботи з метою внесення до трудової книжки відповідних записів, згідно рішення суду, яке набрало законної сили. Письмова заява була розглянута та було прийнято рішення про видачу трудової книжки 
(а. с. 49).
Наказом ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 16 травня 2017 року № 2462 було зобов`язано гірника дільниці ШТ-2 ОСОБА_1 повернути оригінал трудової книжки на підприємство до 31 травня 2017 року (а. с. 54, 55).
Згідно із актом від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 відмовився отримувати вищевказаний наказ (а. с. 53).
Аналогічний наказ було видано ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 08 червня 2017 року № 2926 та було складено відповідний акт про відмову ОСОБА_1 отримувати цей документ (а. с. 52).
25 серпня 2017 року, за вихідним № 1558 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» направляло ОСОБА_1 письмове повідомлення про повернення трудової книжки, що підтверджується фіскальним чеком про поштове відправлення (а. с. 58).
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень статті 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року 
№ 301 «Про трудові книжки працівників» передбачено, що трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.
Відповідно пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України 
від 29 липня 1993 року № 58, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши, що позивач у законний спосіб зробив все можливе для вирішення питання щодо повернення трудової книжки та внесення відповідних записів про підстави та дату звільнення відповідача та ураховуючи те, що його вимоги залишились не виконані відповідачем, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області 
від 19 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта 
Є. В. Синельников
В. В. Шипович