Постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня2020 року
м. Київ
справа № 164/1940/18
провадження № 51-4180 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,                                 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку, – прокурора прокуратури Волинської області             ОСОБА_6 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018031160000069, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Колки Маневицького району Волинської області, освіта професійно-технічна, має на утриманні двох малолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, проживаючого у  АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК судимості не має,
звільненого від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений              ч. 1 ст. 272 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 5 грудня 2018 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 272 КК закрито.
Скасовано арешт на дизельне паливо, об`ємом 1199 л., паливнороздавальну колонку „ПРАЙМ”.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 травня 2019 року ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 5 грудня 2018 року залишено без змін.
ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачувався в тому, що він, будучи фізичною особою-підприємцем, власником, за відсутності дозволу органу державного нагляду за охороною праці на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у травні 2018 року за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, встановивши блок-пункт автозаправочний АБП.00.00.000 ПС з колонкою паливнороздавальною „ПРАЙМ” та розпочав здійснювати підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі дизельним паливом, не забезпечивши при цьому належних та безпечних умов праці. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 5 грудня 2018 ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК, а кримінальне провадження відносно нього закрито.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 травня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вважає, що апеляційним судом не дотримано вимог ст. 419 КПК. 
Прокурор, зазначаючи про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вказує, що апеляційним судом не спростовано доводи апеляційної скарги прокурора щодо недотримання судом першої інстанції ст. 45 КК, зокрема щодо тих обставин, що ОСОБА_7 жодним чином не сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу та просив її  задовольнити.
Мотиви Суду
Згідно з ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями кримінального процесуального закону України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Статтею 370 КПК передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності умови - вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому злочині, активному сприянні нею у розкритті цього злочину та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за                ст. 45 КК. 
Активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2019 року в справі № 308/7582/17 (провадження  № 51-4104км18). Дійшовши висновку про активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК, суди попередніх інстанцій не мотивували, у чому воно полягало.
Відповідно до ч. 2 ст. 419 КПК у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначаються встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з доводами касаційної скарги прокурора, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Апеляційним судом залишено поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі                     ст. 45 КК за відсутності обставин, які б свідчили про наявність дійового каяття в його діях. 
ОСОБА_7 обвинувачувався органом досудового розслідування у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, кваліфікуючими ознаками якого є спричинення цим діянням: загрози загибелі людей; інших тяжких наслідків. Ухвалюючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, суд не взяв до уваги, що поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" передбачає такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним благам. Згідно усталеної судової практики тяжкість ймовірних наслідків визначається залежно від цінності благ, які поставлено під загрозу, кількості осіб, які можуть постраждати від небезпечних дій, розміру можливої матеріальної шкоди тощо. 
Стаття 272 КК встановлює кримінальну відповідальність не лише за спричинення загибелі людей або спричинення інших тяжких наслідків, але й за загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого. Отже, ст. 272 КК передбачає відповідальність за настання суспільно небезпечних наслідків, тобто настання будь-якого з яких тягне відповідальність за цією нормою: загибель людей, тяжкі тілесні ушкодження, матеріальна шкода або загроза їх спричинення, або легкі чи середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини передбачено позитивний обов`язок держав вжити належних заходів для захисту життя осіб, які перебувають під їх юрисдикцією. Ним охоплюються не лише ситуації, коли певна дія чи бездіяльність держави призвели до смерті, а й до ситуацій, коли хоча особа вижила, явно існував ризик для її життя. Позитивне зобов`язання вживати всіх відповідних заходів для збереження життя повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої публічної чи недержавної діяльності, в якій право на  життя може бути під загрозою, і тим більше у випадку промислової діяльності, яка за своїм характером є небезпечною (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Коляденко та інші проти Росії», заяви                            № 17423/05, 20534/05, 20678/05, 23263/05, 24283/05 та 35673/05).
Отже під час перевірки апеляційним судом залишено поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора, які не були належним чином перевірені та не наведено підстав залишення їх без задоволення, чим допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
З урахуванням зазначеного відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене, ретельно дослідити доводи, викладені у апеляційній скарзі, перевірити матеріали кримінального провадження та відомості про вчинення                        ОСОБА_7 дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, усунення загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, пов`язаної з порушенням останнім правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, та виникненням або активізацією шкідливих, потенційно небезпечних факторів, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 травня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд провадження у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                  ОСОБА_3