Постанова
Іменем України
 
01 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 646/6902/17
провадження № 61-38562св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О., 
суддів: Жданової В. С., Карпенко С. О., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 , 
третя особа - Харківська міська рада,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на заочне рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2018 року у складі судді Теслікової І. І. та постанову Апеляційного суду Харківської області                   від 14 травня 2018 року у складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С.,            Сащенко І. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У жовтні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Департамент економіки та комунального майна ХМР) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Харківська міська рада, про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, посилаючись на те, що відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області  19 лютого 2016 року за № ХК 14216050501098, ОСОБА_1 є замовником реконструкції нежитлової будівлі та житлового будинку шляхом об`єднання під об`єкт громадського харчування по АДРЕСА_3 . Відповідач не виконав покладеного на нього чинним законодавством обов`язку щодо укладення договору про пайову участь і не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна ХМР із заявою з приводу укладення такого договору. Листом управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна ХМР від 05 квітня 2017 року № 235/0/114-17 ОСОБА_1 було направлено для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, однак від відповідача не надійшло відповіді на лист, підписаного договору або протоколу розбіжностей до нього. Ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням вимог, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Невиконання такого зобов`язання не звільняє відповідача від обов`язку укласти договір про пайову участь, в тому числі при проведені реконструкції нерухомого майна. Такою відмовою відповідач порушує права та інтереси територіальної громади міста Харкова на отримання коштів пайової участі на створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова. Враховуючи викладене, Департамент економіки та комунального майна ХМР просив визнати укладеним між ним та ОСОБА_1 договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, днем укладення договору вважати день набрання рішенням суду законної сили, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.
 
Заочним рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2018 року позов задоволено частково. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова між Департаментом економіки та комунального майна ХМР, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони. В інший частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради судовий збір у сумі 800 грн.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відповідач не виконав свого обов`язку, передбаченого Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова із змінами і доповненнями, внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22 травня 2013 року № 319 (далі - Порядок), і не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна ХМР для укладення договору про пайову участь. Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, в тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Частинами п`ятою, шостою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 3.6 Порядку встановлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд. Згідно з декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, кошторисна вартість будівництва склала 700 214 грн, тому розмір пайової участі повинен становити 70 021,40 грн. За таких обставин договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна ХМР необхідно визнати укладеним з викладенням пункту 2.1.1 договору в такій редакції: «замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу 24170000, рахунок 31518921700002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 70 021,40 грн, згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова». 
 
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна ХМР задоволено частково, заочне рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова                    від 01 лютого 2018 року в частині визначення розміру величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова змінено, пункт 2.1.1. договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова викладено в наступній редакції: «Замовник здійснює перерахування до бюджету міста Харкова (код платежу 24170000, рахунок 31518921700002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 77 023,54 грн (70 021,40 грн + 7 002,14 грн), згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова». В частині розподілу судових витрат рішення суду першої інстанції скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту економіки та комунального майна ХМР судовий збір у розмірі 4 000 грн, з яких: 1 600 грн - сплачений при подачі позову та 2 400 грн - за подачу апеляційної скарги. В іншій частині рішення залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 не виконав покладеного на нього Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язку щодо укладення договору про пайову участь і не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна ХМР із заявою з приводу укладення такого договору. Визначаючи розмір величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту місцевий суд дійшов правильного висновку про її обчислення, виходячи із загальної кошторисної вартості будівництва - 700 214 грн, яка зазначена в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, однак не врахував, що пунктом 5.5 Порядку передбачено збільшення розміру пайової участі на 10 % у разі неукладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова до введення об`єкта в експлуатацію. Доводи апеляційної скарги про те, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова для відповідача повинна обчислюватися з урахуванням опосередкованої вартості будівництва 1 кв. м, помноженої на загальну площу об`єкта будівництва, не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки матеріали справи містять кошторисну вартість будівництва за затвердженою проектною документацією. Крім того, розрахований позивачем розмір пайової участі на підставі опосередкованої вартості нового будівництва є суттєво завищеним, несправедливим і не узгоджується з частиною шостою статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктами 3.1, 3.3 Порядку.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.
 
У червні 2018 року Департамент економіки та комунального майна ХМР подав            до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати заочне рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі та визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова в редакції, викладеній в позовній заяві.
 
Касаційна скарга Департаменту економіки та комунального майна ХМР мотивована тим, що відповідач не надав документів, що підтверджують кошторисну вартість об`єкта будівництва, тому при здійсненні розрахунку розміру пайової участі  підлягають застосуванню показники опосередкованої вартості адміністративних будинків, які споруджуються на території України, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію для обчислення величини пайової участі. Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком та іншими нормативно-правовими актами не передбачено обчислення відповідного розміру пайової участі з урахуванням внесених відомостей про кошторисну вартість будівництва до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Таким чином, суди безпідставно змінили розмір пайового внеску, який розрахований та запропонований ним у позовній заяві в сумі 1 110 413,68 грн.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                            від 24 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Червонозаводського районного суду міста Харкова.
 
22 серпня 2018 року справа № 646/6902/17 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України    (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Судами встановлено, що  ОСОБА_1 є замовником реконструкції нежитлової будівлі та житлового будинку шляхом об`єднання під об`єкт громадського харчування по АДРЕСА_3 .
 
Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області  19 лютого 2016 року за № ХК 14216050501098, кошторисна вартість будівництва вказаного об`єкта за затвердженою проектною документацією складає 700 214 грн. 
 
Листом від 15 лютого 2017 року № 112/0/114-17 Департамент економіки та комунального майна ХМР повідомив ОСОБА_1 про те, що він не виконав вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та йому необхідно у десятиденний термін звернутися до Департаменту економіки та комунального майна ХМР із заявою про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, додати до заяви документи, які передбачені пунктом 2.6 Порядку. 
 
05 квітня 2017 року Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна ХМР направило               ОСОБА_1 пропозицію про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції нежитлової будівлі та житлового будинку шляхом об`єднання під об`єкт громадського харчування по АДРЕСА_3 , з додатком двох примірників договору для розгляду та підписання. 
 
Вказаний лист та пропозиція залишені відповідачем без відповіді.
 
Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої, шостої Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.  Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.
 
Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).
 
Частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
 
Відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
 
З метою забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку міста та залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 «Про внесення змін до рішення «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова» було затверджено Порядок. 
 
Рішенням Харківської міської ради 22 травня 2013 року № 319 було внесено зміни до вищевказаного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради та викладено Порядок у новій редакції. 
 
Зазначені рішення виконавчого комітету Харківської міської ради та Порядок були чинними на час виникнення спірних правовідносин та діяли до прийняття виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення від 26 грудня 2018 року № 983,                   яким затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури               міста Харкова (в новій редакції), а рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 № 804 «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова» (зі змінами) визнано таким, що втратило чинність, з дня прийняття цього рішення. 
 
Згідно з пунктами 1.3-1.5 Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком. Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова.
 
Відповідно до пункту 2.5 Порядку не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, замовник будівництва зобов`язаний звернутися із заявою до Департаменту економіки та комунального майна ХМР для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.
 
Пунктами 3.1-3.2 Порядку передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта будівництва, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова становить: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.
 
Відповідно до пунктів 5.4, 5.5 Порядку розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта згідно із зведеним кошторисним розрахунком, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості. У разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова до введення об`єкта в експлуатацію розмір пайової участі, розрахований у відповідності до пункту 5.4 цього Порядку, збільшується на 10 %.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
 
Встановивши, що відповідач ухиляється від укладення договору про пайову учать у розвитку інфраструктури міста Харкова, що передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання укладеним між сторонами такого договору.
 
Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно застосував положення частини п`ятої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та обґрунтовано виходив з того, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен обчислюватися з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва, яка зазначена в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованій Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області  19 лютого 2016 року за № ХК 14216050501098.
 
Відповідач не оскаржив судові рішення в цій справі та не навів заперечень щодо збільшення апеляційним судом розміру його пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова. Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підстав для виходу за межі доводів касаційної скарги Верховним Судом не встановлено.
 
Доводи касаційної скарги про те, що відповідачем не надано документів, які підтверджують кошторисну вартість об`єкта будівництва, та апеляційним судом не перевірено розмір кошторисної вартості будівництва, зазначеного в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що належить до І-ІІІ категорії складності, є необґрунтованими з огляду на таке.
 
Згідно з пунктами 16, 18, 19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України                  від 13 квітня 2013 року № 461, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.
 
Оскільки інформація, зокрема щодо кошторисної вартості будівництва в розмірі 700 214 грн зазначена в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, перевірена Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, декларація зареєстрована у реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, то відсутні підстави вважати, що дані, зазначені в цій декларації, є неправильними.
 
За таких обставин декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який     належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області 19 лютого 2016 року за                 № ХК 14216050501098у, є належним доказом в цій справі, зазначені в ній дані не потребують додаткової перевірки судом. 
 
Тому вказані доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.
 
Викладене узгоджується з правовими висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 646/4770/17-ц     (провадження № 61-23967св18), від 26 вересня 2019 року у справі № 643/16818/18 (провадження № 61-14066св19), від 11 грудня 2019 року у справі № 642/2925/17 (провадження № 61-26030св18).
 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди першої (у незміненій після апеляційного перегляду частині) та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскаржувані судові рішення суду першої інстанції (у незміненій після апеляційного перегляду частині) та апеляційного суду відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без задоволення.
 
Заочне рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2018 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 травня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	В. О. Кузнєцов  	
Судді:	В. С. Жданова   С. О. Карпенко  	
 	                                   В. А. Стрільчук	
 	 	
 	М. Ю. Тітов