КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
Справа № 754/1034/20	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6071/2020	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Зотько Т.А.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.	 	
 
26 травня 2020  року  Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді -  Семенюк Т.А.
Суддів  - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., 
при секретарі - Макаровій К.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони.
Зазначив, що встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для отримання посвідчення «Інвалід війни». 
Посилався на те, що УПСЗН Деснянської РДА в місті Києві відмовило йому у видачі зазначеного посвідчення, посилаючись на ненадання ним документів, що підтверджують факт залучення до формувань цивільної оборони.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року  у відкритті провадження відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню частково.
Згідно  пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.
Частиною 1 статті 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать, зокрема, інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Правовий статус інваліда війни підтверджується відповідним посвідченням, виданим відповідно до Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.
У пункті 10 зазначеного Порядку визначено, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
На підтвердження факту залучення до формувань цивільної оборони для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і для доведення неправомірності відмови заінтересованої особи у наданні заявникові статусу інваліда війни, подаючи до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник надав копію трудової книжки, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, копію довідки МСЕК щодо встановлення інвалідності, довідку про визначення ступеня втрати працездатності, копії маршрутного листа 1986, пропуск в закриту зону та ін.
Відмовляючи у відкритті провадження за заявою, суд першої інстанції виходив з того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (ч. 4 ст. 315 ЦПК України). 
Проте з таким висновком суду повною мірою погодитись не можна.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать, зокрема інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Правовий статус інваліда війни підтверджується відповідним посвідченням, виданим відповідно до Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.
У пункті 10 Порядку зазначено, що посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
З огляду на документи, які є в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник звернувся до суду з метою отримання доказу, який би підтверджував правомірність його дій, спрямованих на отримання статусу інваліда війни.
Зазначаючи, що чинним законодавством визначено інший порядок підтвердження факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у певний період, суд першої інстанції не прийняв до уваги лист УПСЗН Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, яким роз`яснено ОСОБА_1 , що факт виконання ним заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у склад формувань Цивільної оборони повинен бути встановлений в судовому порядку.  (а.с.22-23).
Крім того, відмовивши у відкритті провадження у справі  за ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції не зазначив, між ким виник спір і про що, а також не врахував наявність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відмовивши у відкритті провадження у справі і не зазначивши, яким саме шляхом заявник може захистити свої інтереси, суддя створив перешкоди у реалізації права на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Ухвала судді першої інстанції про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
  Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року  скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
  
Повний текст постанови складено 27 травня 2020 року.
 
Головуючий                            
 
Судді