Справа № 728/638/20 	Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П.І. 	
Провадження № 33/4823/175/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – Кухти В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
     ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, не працює,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

        Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 08 квітня 2020 року, о 20 год. 30 хв., на а/д Р-61 «Батурин - Конотоп – Суми», ОСОБА_1 керував автомобілем ОРЕL КАDЕТТ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. 

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Проте, суд розглянув справу в його відсутність, позбавивши його можливості бути присутнім у судовому засіданні, надавати пояснення по справі, довести свою непричетність до вчинення правопорушення. Послався на незаконні дії працівника поліції, який бачив, як автомобіль та одяг ОСОБА_1 поверхово оброблювався спиртовмісним розчином на санітарному пункті пропуску перед м. Конотоп Сумської області, з метою дезінфекції. Але, працівник поліції підійшов до нього та вказав на нібито ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю. Апелянт вказує, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, але працівники поліції проведення такого огляду на місці йому не пропонували, а лише у медичному закладі. При цьому, жодних свідків правопорушення поблизу не  було. Зазначив, що він написав неправдиві пояснення у протоколі під психологічним тиском працівника поліції. Крім того, послався на невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП.   
Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію судового рішення отримав лише 13 травня 2020 року. 

У судовому засіданні апеляційного суду 10.06.2020 року ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав, вказав на незаконні дії працівників поліції та послався на відсутність доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У судове засідання 16 червня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, апелянт надав суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти на іншу дату, у зв`язку з його хворобою. 
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які в судовому засіданні апеляційного суду 10.06.2020 року (захисник Кухта В.Б. і в судовому засіданні 16.06.2020 р.) підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 30.04.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 12 травня 2020 року.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 13.05.2020 року, а вже 25 травня  2020 року подав апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №147988 від 08.04.2020 року, ОСОБА_1 , 08 квітня 2020 року, о 20 год. 30 хв., на а/д Р-61 «Батурин - Конотоп - Суми», керував автомобілем ОРЕL КАDЕТТ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений. 
Згідно власноруч написаних пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі, останній зазначив, що цього дня вживав горілку, та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.2). 

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , згідно яких водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3, 4). 
При цьому, дані свідки не мають бути очевидцями події, як вважає апелянт, оскільки ці особи лише засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
До того ж, на переконання апеляційного суду, ці свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи. 

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що працівники поліції відмовились провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а наполягали пройти медичний огляд у лікарні не ґрунтуються на законі, так як дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я. 

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у ньому вказані всі необхідні дані. 
Крім того, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу відносно нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав при складанні протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять. 
Навпаки, згідно першочергових письмових пояснень ОСОБА_1 , останній не заперечував факту керування ним автомобілем після вживання алкогольних напоїв та повністю погодився зі змістом складеного щодо нього 08 квітня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення.
Указану версію подій ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як його захисну реакцію, з метою уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Доводи апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є непереконливими.
Як убачається із матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був призначений на 30 квітня 2020 року. Правопорушник у судове засідання не з`явився, а тому зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . 
При цьому, як слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, про що свідчить відмітка поштаря «вручене особисто» (а.с.7).

Частиною 2 ст.268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статей Кодексу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.  З аналізу вказаної норми закону слідує, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою. 

У зв`язку з цим, доводи апелянта про необізнаність часу та місця розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та відсутності у його діях складу адміністративного  правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеним. 

Крім того, ОСОБА_1 був належним чином викликаний в судове засідання апеляційного суду, де 10.06.2020 року дав пояснення по суті справи, мав можливість надати докази на підтвердження своїх доводів, скористався правовою допомогою захисника Кухти В.Б.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,        

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний