ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2020 року 

м. Київ
справа №822/629/17
адміністративне провадження №К/9901/42827/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П., 
розглянув в порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни 
на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року (колегія у складі суддів Залімського І. Г., Смілянця Е. С., Сушка О.О.)
у справі №  822/629/17
за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 
до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни, 
третя особа - ОСОБА_2 , 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І.РУХ СПРАВИ

1.          21.02.2017 Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив:
- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни, як спеціального суб`єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження;
-          визнати протиправними дії приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни, як спеціального суб`єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, щодо виключення (припинення) запису з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника;
-          зобов`язати приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галину Григорівну, як спеціального суб`єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчинити певні дії, а саме: поновити державну реєстрацію обтяження речового права за Договором іпотеки від 20.08.2007 за реєстровим №5158, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галиною Григорівною, згідно якого в іпотеку АТ "УкрСиббанк" було передано квартиру загальною площею 136,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек) з дати вилучення припинення обтяження, а саме з - 25.05.2012.
2.          Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у задоволенні позову відмовлено.
3.          Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" було задоволено; постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.05.2017 скасовано; прийнято нову постанову, якою позов задоволено в повному обсязі.
4.          27.09.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2017 було відкрито провадження у справі. У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України 21.03.2018 справу було передано до Верховного Суду. 
6.          Скаржник заявляв двічі клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2017 та ухвалою Верховного Суду України від 26.03.2020 в задоволенні такого клопотання було відмовлено. Відзив від Позивача не надходив.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.08.2007 між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №11200963000, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 9171 доларів США, та договір № 11200845000 про надання споживчого кредиту в іноземній валюті в сумі 174700 доларів США.
8.          В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаними кредитними договорами 20.08.2007 між ОСОБА_2 та АТ "УкрСиббанк" був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галиною Григорівною, та зареєстрований в реєстрі за №5158.
9.          20.08.2007 Твердохліб Галиною Григорівною накладено заборону відчуження вказаного в договорі майна, що належить ОСОБА_2 до припинення чи розірвання договору іпотеки.
10.          Згідно з договором іпотеки, іпотекодавцем надано в заставу квартиру, загальною площею 136,2 кв. м., що належить іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Новіковою Л.В.
11.          25.05.2012 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галиною Григорівною знята заборона відчуження вищезазначеного нерухомого майна та вилучено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучено запис з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника.
12.          Зняття заборони відчуження та вилучення записів з реєстрів заборон відчуження і іпотек нерухомого майна було здійснено на підставі листа АТ "УкрСиббанк" від 25.05.2012 про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_2 , в зв`язку з реалізацією предмета іпотеки та припиненням дії договору іпотеки, що посвідчений Твердохліб Галиною Григорівною - приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 5158.
13.          Також надано довіреність АТ "УкрСиббанк" від 11.01.2012 № 136, згідно якої ОСОБА_4 наділений повноваженнями здійснювати всі необхідні дії, пов`язані з реалізацією заставленого майна, що передбачені Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Законом України "Про іпотеку", та копію паспорта на ім`я ОСОБА_4 .

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач вчинила вказані дії протиправно, оскільки вищезазначеною довіреністю ОСОБА_4 не було уповноважено на вчинення дій в органах нотаріату, зокрема, щодо зняття заборони відчуження щодо нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці АТ "УкрСиббанк".
15.          Позивач зазначає, що відповідач, всупереч вимог статті 74 Закону України "Про нотаріат" N3425-XII від 02.09.1993 не отримувала від банку повідомлення (заяви) про погашення кредиту, або заяви про припинення іпотеки із доданими безспірними письмовими доказами на підтвердження виконання боржником основного зобов`язання по кредитному договору чи рішення суду про припинення договору іпотеки, а відтак не мала правових підстав для вчинення оскаржуваних дій.
16.          Відповідач проти позовних вимог заперечила, та надала суду пояснення, в яких зазначила, що при здійсненні своїх обов`язків приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" відмовити в повному обсязі.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження є правомірними.
18.          Суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками суду першої інстанції та зазначив, що нотаріус не звернула увагу, що доручення видано для провідного юрисконсульта відділу супроводження виконавчих процедур та аутсорсингу зі стягнення боргів Департаменту зі стягнення боргів АТ "УкрСиббанку" а заяву "про зняття заборони" подав заступник начальника відділу примусового стягнення Департаменту зі стягнення боргів Подільського управління зі стягнення боргів АТ "УкрСиббанку".

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19.          У касаційній скарзі Відповідач зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права., з огляду на те, що:
А) оскаржувані Позивачем нотаріальні дії були вчинені в межах діючого законодавства, оскільки для вчинення нотаріальної дії щодо припинення заборони відчуження майна станом на 25.02.2012 було достатньо лише повідомлення банку чи іншої юридичної особи про погашення позики або про припинення договору застави (іпотеки). Обов1язку перевірки нотаріусом виконання боржником основного зобов`язання по кредитному договору за заявою кредитора не передбачено;
Б) Позивачем було пропущено строк звернення до суду, оскільки кінцевий строк для звернення до суду  - 25.05.2012;
В) суд апеляційної інстанції помилково  зазначив про відсутність у ОСОБА_4 повноважень вчиняти дії щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна, що перебуває в іпотеці АТ «УкрСиббанк».

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Оцінюючи доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов таких висновків.
21.          До компетенції адміністративних судів, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
22.          Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
23.          Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
24.                    Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
25.          Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
26.          .Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні врахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і мету пред`явлення позову.
27.          Позивач покликається на протиправність дій приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни як спеціального суб`єкта на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження та щодо виключення (припинення) запису з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника;
28.          Як вбачається з матеріалів справи, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою з протиправними, на думку позивача, діями відповідача щодо виключення з реєстру записів про заборону відчуження, про іпотеку та намаганням відновити порушене право на таке майно.
29.          Таким чином, позивач фактично оскаржує не стільки дії та рішення приватного нотаріуса, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, як заявляє вимоги щодо поновлення майнових права на нерухоме майно, що свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
30.                    За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
31.                    Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
32.          Згідно з п. 10 ч. 1 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
33.          За правилами п. 1 ч. 1   ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Засади захисту права власності, які поширюються і на правовідносини щодо права користування, регулюються ст. 386 ЦК України; право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, - ст. 387, 391 цього Кодексу.          
34.          Отже, Суд дійшов висновку, що правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю майнових вимог банку на нерухоме майно, в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки.
35.          Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір стосовно припинення іпотеки нерухомого майна та захисту майнових прав банку не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.
36.          За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.
37.          Як убачається з матеріалів справи, порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
38.          Суд зазначає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки перегляд законності дій приватного нотаріуса ґрунтується на обставинах, стосовно яких існує спір про відновлення прав на квартиру загальною площею 136,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і до вирішення якого не можуть бути вирішені питання, пов`язані з реєстрацією речових прав на спірний об`єкт.
39.          Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі № 804/2001/16, і Суд не вбачає підстав для відступу.
40.          Також суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що в даному випадку спірні правовідносини фактично пов`язані з виконанням умов цивільно-правових угод, а саме: кредитного договору та договору іпотеки, а відтак такий спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин. Визнання протиправними дій щодо вилучення запису з Державного реєстру іпотек про іпотеку нерухомого майна боржника є захистом цивільних прав позивача від їх порушення відповідачем.
41.          Справи з аналогічними правовідносинами вже розглядалися Верховним Судом та щодо них вже була висловлена позиція, зокрема у постанові від 18.03.2020 у справі №560/958/19, постанові від 11.02.2020 у справі №520/9544/18, постанові від 06.08.2018 у справі №822/5740/15.
42.          Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється та необхідність вирішення спору в порядку господарського судочинства
43.          Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. 
44.          Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
45.                    Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
46.          Зважаючи на вищенаведене, позивачу слід роз`яснити право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. У разі неподання такої заяви, справу буде повернено до Хмельницького окружного адміністративного суду.
Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни задовольнити частково.
2.          Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року  у справі №   822/629/17 скасувати.
3.          Провадження у справі № 822/629/17 закрити.
4.          Повідомити позивачу, що справу може бути розглянуто в порядку цивільного судочинства.
5.          Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови на звернення до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб