Справа № 161/20020/19 	Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б. 	
Провадження № 22-ц/802/343/20  Категорія: 31    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
               
14 квітня 2020 року                                                                         місто Луцьк
               
Волинськийапеляційний суд ускладіколегіїсуддівсудовоїпалати з розглядуцивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я., 
секретаря судового засіданняСавчук О.В.,
з участю: 
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу  за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
Позивач  ОСОБА_3 звернулася 29 листопада 2019 року до суду з позовом доОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
До початку розгляду справи по суті від позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 до закінчення розгляду справи по суті.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на належний ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): житловий будинок /А-2/ з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0778 га, кадастровий номер 0710100000:31:076:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погодившись з ухвалою суду, відповідача ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що Луцьким міськрайонним судом при розгляді заяви про забезпечення позову були порушенні принципи цивільного судочинства, верховенства права, рівності учасників, диспозитивності та безсторонності, що гарантується ст..6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Крім того, суд, незважаючи на відсутність будь-яких доказів в обґрунтування позовних вимог, відсутність доказів необхідності застосування заходів забезпечення позову, безпідставно задовольняючи заяву про забезпечення позову, не захистив права відповідача у справі шляхом накладення зустрічного забезпечення.
Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. 
Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавалися.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечила, представник відповідача ОСОБА_2. апеляційну скаргу підтримав.
Інші особи в судове засідання не з`явились, хочаналежним чином булиповідомлені судом про час та місце судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).
Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.ч. 3, 6, 10 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) - ч. 1 ст. 153 ЦПК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 своєї Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач  ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки.
В поданій заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує на ймовірну загрозу, що спірне майно може бути відчужено на користь третіх осіб, що в свою чергу може ускладнити чи не уможливити виконання рішення суду.
З матеріалів справи убачається, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, яке було предметом договорів дарування, які на даний час оспорюються позивачем.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що існує загроза того, що в період розгляду даної справи відповідач може відчужити спірне майно, що ускладнить чи зробить неможливим виконання можливого рішення в даній справі.
За ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про не неповне з`ясуванняобставинсправи, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2020 року вданій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 23 квітня 2020 року.

Головуючий 
Судді