ПОСТАНОВА
Іменем України

18 травня 2020 року 
м. Київ
справа № 683/2021/16-а
адміністративне провадження № К/9901/19974/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017р. (судді - Сторчак В.Ю., Мельник-Томенко Ж.М., Ватаманюк Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оформлене протоколом від 12.07.2016р. №623;
визнати за ним право на пенсію за віком на пільгових умовах;
зобов`язати відповідача зарахувати до його трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 10.10.1982р. по 23.09.1986р. (3 роки 11 місяців 14 днів у Старокостянтинівському АТП 22041, з 25.02.1987р. по 25.02.1994р. (7 років) у Старокостянтинівському АТП 16846, з 22.06.1994р. по 08.11.1998р. (4 роки 4 місяці 16 днів) у ВАТ Старокостянтинівське АТП 16846.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пільгової пенсії та не зарахував спірні періоди його роботи з посиланням на відсутність відомостей про його роботу на посаді водія міського пасажирського транспорту. Вважає таку відмову протиправною, оскільки необхідний трудовий стаж підтверджується даними його трудової книжки, а також поясненнями свідків.
Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14.12.2016р. позов задоволено.
Визнано протиправним рішення Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оформлене протоколом від 12.07.2016р. №623
Визнано за позивачем право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобовязано відповідача зарахувати до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 10.10.1982р. по 23.09.1986р. 3 роки 11 місяців 14 днів в Старокостянтинівському АТП 22041, з 25.02.1987р. по 25.02.1994р. 7 років в Старокостянтинівському АТП 16846, з 22.06.1994р. по 08.11.1998р. 4 роки 4 місяці 16 днів у ВАТ Старокостянтинівське АТП 16846.
Зобовязано відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення за призначенням пенсії з 28.04.2016р.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017р. постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
З ухваленою у справі постановою суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що має достатній пільговий стаж роботи (15 років 4 місяці) для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що підтверджується записами трудової книжки, архівними довідками та показаннями свідків.
Крім того, посилається на те, що оскільки у 2008 році ВАТ АТП 16846, яке було правонаступником АТП 22041, визнано банкрутом та ліквідоване без правонаступника, а тому є неможливим отримати уточнюючу довідку про наявність у нього пільгового трудового стажу. З наведених підстав заявник не звертався до архівних установ.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Посилається на те, що спірні періоди роботи не можливо зарахувати до пільгового стажу позивача у звязку із відсутністю відомостей про роботу позивача на посаді водія міського пасажирського транспорту. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.07.1981р. позивач у період з 10.10.1982р. по 23.09.1986р. працював в Старокостянтинівському АТП 22041 на посаді водія автобуса Ліаз-677; у період з 25.02.1987р. по 25.02.1994р. працював водієм третього класу у пасажирській колоні на Ліаз-677; у період з 22.06.1994р. по 08.11.1998р. позивач працював у ВАТ Старокостянтинівське АТП 16846 на посаді водія другого класу у пасажирській колоні на Ліаз-677. (а.с. 6 - 9)
28.04.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. (а.с. 5)
Протоколом відповідача від 12.07.2016р. №623 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому у протоколі визначено, що загальний трудовий стаж позивача станом на 31.03.2016р. складає 31 рік 6 місяців 12 днів. (а.с. 5)
Листом від 19.07.2016р. №3231/02 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту "з" статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Крім того, повідомлено, що його загальний трудовий стаж складає 31 рік 6 місяців 12 днів, а також про те, що до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 10.10.1982р. по 23.09.1986р., з 25.02.1987р. по 25.02.1994р., та з 22.06.1994р. по 08.11.1998р. на Старокостянтинівському АТП 22041 (згодом Старокостянтинівське АТП 16846, ВАТ Старокостянтинівське АТП 16846), оскільки відсутні відомості про роботу на посаді водія міського пасажирського транспорту. (а.с. 4)
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи, що в свою чергу дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому суд виходив з того, що пільговий стаж позивача підтверджено показаннями свідків, допитаними в судовому засіданні.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості про те, що останній у спірні періоди працював водієм, зайнятим в міських пасажирських перевезеннях, що є обов`язковою підставою для призначення пенсії, відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Крім того, апеляційний суд виходив з того, що допитані в судовому засіданні свідки тільки вказали, що у спірні періоди позивач працював на посаді водія пасажирського транспорту, а відтак ці показання не можуть слугувати доказом на підтвердження  факту його роботи на міських пасажирських перевезеннях. 
Апеляційний суд дійшов висновку про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність у позивача стажу роботи, достатнього для призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту  (автобусів, тролейбусів,  трамваїв)  і  великовагових  автомобілів, зайнятих у технологічному   процесі  важких  і  шкідливих  виробництв,  після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; 
За змістом наведеної норми обов?язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах є робота водієм саме міського пасажирського транспорту.
В ході розгляду справи встановлено лише факт роботи позивача у спірні періоди водієм пасажирського транспорту, в т.ч. в складі пасажирської колони, однак доказів роботи безпосередньо на міському транспорті суду надано не було. Допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили лише факт роботи позивача водієм пасажирського автобусу.
За таких обставин апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та обгрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норм матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.02.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                

О.П. Стародуб          

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук