ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/489/20 Справа № 199/1999/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Олексієнка Ю.О., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2020 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців.
При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 14.03.2020 року о 09 год. 50 хв. в м. Дніпро вул. Калинова, 82 керуючи автомобілем Nissan Tiida н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з авто Toyota Prado н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який стояв попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР України. Під час ДТП спричинено механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Тілесних ушкоджень не завдано.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити та застосувати до нього адміністративне стягнення не пов`язане із позбавленням права керування транспортним засобом.
Свої вимоги мотивує тим, що адміністративне стягнення, яке було на нього накладено є занадто суворим. Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вину визнав повністю у вчиненні правопорушення, має на утриманні малолітнього сина, на його утриманні знаходиться бабуся його дружини, яка є похилого віку та мати, є єдиним годувальником в сім`ї, тому в зв`язку з вище вказаним вважає, що судом не було враховано те, що дійсно існують пом`якшуючі обставини по справі.
В апеляційному суді ОСОБА_1 та його адвокат Олексієнко Ю.О., підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та особою, яка подала апеляційну скаргу, не оспорюється. 
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність провини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки це підтверджено доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та фототаблицею, поясненнями водіїв. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого статтею, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провину визнав в повному обсязі, в матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про притягнення ОСОБА_1 до будь-якого адміністративного правопорушення, автомобіль його застрахований, на його утриманні знаходиться малолітній син, а також бабуся його дружини, яка є похилого віку та її мати, є єдиним годувальником в сім`ї, тому позбавлення права керування поставить його у скрутне побутове та матеріальне становище.
Всі вище вказані обставини суд апеляційної інстанції відносить відповідно до ст. 34 КУпАП до пом`якшуючих обставин.
Крім того, суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом в постанові суду належним чином не мотивував, в свою чергу коли санкція вказаної частини ст.124 КУпАП передбачає й інший, менш суворіший вид адміністративного стягнення.
З огляду на викладене, конкретні обставини справи, ставлення винної до скоєного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          О.М.Кононенко