ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2373/20 Справа № 204/9229/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
за участю секретаря судового засідання – Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі старшого державного виконавця Марінеско Андрія Вікторовича, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності, - 

                                           В С Т А Н О В И Л А:

13 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Чечелівський ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі старшого державного виконавця Марінеско А.В., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності (а.с.2-8).
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи Чечелівський ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі старшого державного виконавця Марінеско А.В., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності – задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 23 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрований в реєстрі за № 588. Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , запис про право власності № 222023968. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.(а.с. 72-80)
В апеляційні скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 існували правовідносини як між кредитором і боржником. На теперішній час існують судові рішення, які набрали законної сили та на підставі яких були видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4 сум заборгованостей на користь ОСОБА_2 . Заборгованість за виконавчим листом № 204/8276/15-ц, виданим 01 липня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська та виконавчим листом № 332/1975/15-ц, виданим 12 листопада 2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, боржником ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в добровільному порядку не сплачена, у зв`язку з чим, вказані виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
18 липня 2017 року Заводським районним судом м. Запоріжжя по справі № 332/1975/15-ц ухвалено рішення (а.с. 11-13), яким заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2015 року по цивільній справі № 332/1975/15-ц, було задоволено; рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2015 року по цивільній справі № 332/1975/15-ц – скасовано; в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення з останнього 53169,75 доларів США, що на день винесення рішення за курсом Національного банку України відповідає 1126989,69 грн., з яких 32000 доларів США безпідставно отриманих коштів та 21169,75 доларів США процентів – відмовлено; судові витрати в сумі 3654,00 грн. стягнуто з позивача ОСОБА_2 ; зобов`язано позивача ОСОБА_2 повернути відповідачу ОСОБА_4 всі стягнуті з нього грошові кошти під час виконання судового рішення у зведеному виконавчому провадженні № 51880976, в тому числі й грошові кошти, отримані внаслідок реалізації його майна з електронних торгів, а саме: квартири АДРЕСА_3 , в сумі 666195,00 грн. Крім того, вказаним рішенням суду звільнено з-під арешту все майно ОСОБА_4 :
1) квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на правах приватної власності, виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 10218806 від 30.06.2015 року, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 47925576, виданий 23.06.2015, Красногвардійским відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Греков А.В.;
2) квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_4 на правах приватної власності, виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 1077481 від 28.09.2011року, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 28941065, виданий 27.09.2011, Красногвардійским відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, старший державний виконавець Півень С.В.;
- виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 1077504 від 28.09.2011року, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 28941065, виданий 27.09.2011, Красногвардійским відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, старший державний виконавець Півень С.В.;
- виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 1077502 від 27.09.2011року, накладений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська серія та номер 2-2317/2011, видана 19.09.2011.;
- виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 1077479 від 27.09.2011року, накладений на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська серія та номер 2-2317/2011, видана 19.09.2011.;
- виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 12063642(спеціальний розділ) від 16.11.2015року, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 49362728, виданий 16.11.2015, Красногвардійским відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Греков А.В.;
- виключивши запис про арешт майна з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 10218072 (спеціальний розділ) від 30.06.2015року, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 47925576, виданий 23.06.2015, Красногвардійским відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державний виконавець Греков А.В.; опис предмета обтяження: прим. АДРЕСА_5 .
Все рухоме майно, в тому числі:
- автомобіль марки BMW- X5 2007 року випуску чорного кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на правах приватної власності, виключивши запис про арешт рухомого майна з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна за № 15655094 від 11.01.2016 року, підставою якого стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 49362728, 16.11.2015, старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А.В.
Отже, з викладеного вбачається, що станом на 18 липня 2017 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належало наступне майно: квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_4 ; автомобіль марки BMW- X5, 2007 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке було заарештовано у зв`язку з відкритими у відношенні нього виконавчими провадженнями та численними судовими справами.
Після ухвалення Заводським районним судом м. Запоріжжя вищевказаного рішення від 18 липня 2017 року та звільнення з-під арешту всього майна ОСОБА_4 , останній, достовірно знаючи про наявність судових рішень, які набрали законної сили та його обов`язок на підставі цих рішень сплатити заборгованість на користь ОСОБА_2 , наявність відкритого у відношенні нього досудового розслідування за ч. 1 ст. 382 КК України за невиконання рішення суду та розуміючи, що на належне йому рухоме та нерухоме майно державним виконавцем може бути звернуто стягнення за борговими зобов`язаннями ОСОБА_4 шляхом продажу його майна на торгах, вирішив терміново відчужити все належне йому майно.
Так, вже 17 серпня 2017 року між ОСОБА_4 , як продавцем та ОСОБА_3 , як покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 1408 (а.с. 17-18).
З рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 червня 2018 року по справі № 204/7837/17 (а.с. 21-28), яке набрало законної сили 3 квітня 2019 року, вбачається, що 17-18 серпня 2017 року ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу продав все належне йому майно, а саме квартири АДРЕСА_7 АДРЕСА_2 , а також автомобіль BMW-X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , одній особі – відповідачу ОСОБА_3 .
Після цього, відповідач ОСОБА_3 через незначний проміжок часу, а саме через 6 днів, здійснив подальший продаж придбаного ним у ОСОБА_4 майна іншій особі.
Так, вже 23 серпня 2017 року між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П., зареєстрований в реєстрі за № 588 (а.с. 19).
Отже, на теперішній час відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_8 .
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року у справі № 332/1975/15-ц скасовано в повному обсязі; заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, було залишено без задоволення (а.с. 14-16).
Оскільки рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2017 року у справі № 332/1975/15-ц судом апеляційної інстанції було скасовано, то як наслідок і всі записи про обтяження майна ОСОБА_4 , що були вилучені з Державних реєстрів обтяжень майна на підставі вказаного рішення суду, продовжили зберігати свою чинність, однак майно ОСОБА_4 вже було відчужено іншим особам.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 червня 2018 року по справі № 204/7837/17 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа – Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі старшого державного виконавця Марінеско А.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир та автомобіля, зобов`язання поновити державну реєстрацію права власності за попереднім власником. Серед іншого, було також визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 серпня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Наталією Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 1408 (а.с. 21-28).
В судовому засіданні в суді першої інстанції встановлено, що вже 23 серпня 2017 року, тобто через шість днів після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_3 перепродав вищевказану квартиру ОСОБА_1 . При цьому, з матеріалів справи вбачається, що перепродаж вказаної квартири був здійснений за значно нижчою ціною, ніж ОСОБА_3 придбав вказану квартиру у ОСОБА_4 , а саме за 146492 грн., що майже втричі менше суми, за яку ОСОБА_3 придбав цю квартиру у ОСОБА_4 о ОСОБА_7 (430885 грн.).
З рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 червня 2018 року по справі № 204/7837/17 вбачається також, що згідно звіту про оцінку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 123,6 кв.м. складеного ТОВ «Віконт-Консалтинг», станом на 11.08.2017 року її вартість склала 430885 грн., а згідно звіту про оцінку цієї ж квартири складеного ТОВ «Консалтингова компанія «Центр оцінки» (про що зазначено у договорі від 23.08.2017 року, станом на 23.08.2017 року (тобто через 6 днів) її вартість становить 146492,00 грн.
Висновки щодо оцінки майна та нетривалі строки між їх проведенням, свідчать про недостовірність зазначених у них відомостях, спрямованих на невідкладене відчуження відповідачем ОСОБА_4 , а згодом і ОСОБА_3 , спірного майна на користь ОСОБА_1 з метою ухилення ОСОБА_4 від виконання рішень судів, згідно яких на належне останньому майно можливе звернення стягнення.
Крім того, відповідачка ОСОБА_1 , яка набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 , є особою, яка знайома з ОСОБА_4 та перебуває з ним у дружніх стосунках, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 20 листопада 2015 року, справжність підпису в якій було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є., зареєстровано в реєстрі за № 747, у якій ОСОБА_1 зазначала серед іншого, що вона особисто бачила як ОСОБА_4 передавав особисто ОСОБА_8 грошову суму в розмірі 30000 доларів в квітні 2010 року (а.с. 20). Також, відповідачка ОСОБА_1 раніше давала показання у якості свідка у м. Запоріжжя під час розгляду справи Заводським районним судом м. Запоріжжя (а.с. 20 (зворотній бік)). Вказані обставини також свідчать про фіктивність укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу квартири шляхом переоформлення права власності щодо майна ОСОБА_4 на користь знайомих йому осіб.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири укладений ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з метою приховання цього майна від виконання в майбутньому за його рахунок грошового зобов`язання ОСОБА_4 , без наміру створення правових наслідків, обумовлених вказаним договором, а тому підлягає визнанню недійсним.
Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може.
Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно зі ст. 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.
За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції.
Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов`язальний спосіб захисту.
Положення ч.3 ст.215 ЦК України при вирішенні такої категорії справ підлягають застосуванню в тому разі, якщо позивач не домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом оспорюваного ним договору, а його порушене право може бути відновлене шляхом повернення сторін договору до первісного стану в результаті визнання цього договору недійсним.
Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
       У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, – з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК.
Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 червня 2018 року по справі № 204/7837/17, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 серпня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 1408. 
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу, що укладений 23 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , предметом якого є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 .
Оскільки судом визнано недійсним договір купівлі-продажу від 17 серпня 2017 року, то наступний договір купівлі-продажу від 23 серпня 2017 року автоматично є недійсним і визнання його таким, судовим рішенням не передбачено.
За такого обраний позивачкою спосіб захисту цивільного права та інтересу шляхом визнання недійсним укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору купівлі - продажу спірної квартири не є належним способом захисту у даних правовідносинах.
За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволенню вказаних позовних вимог ОСОБА_2 не має.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не застосовано до правовідносин, що виникли між сторонами норми матеріального права, які підлягають застосуванню, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду та відмову в задоволенні позовних вимог.
       Згідно з ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, з позивача необхідно стягнути на користь апелянта сплачений судовий збір в сумі 2114,50 грн. (а.с.118).
       Керуючись ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
       Апеляційну ОСОБА_1 – задовольнити.
       Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року – скасувати.
       В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі старшого державного виконавця Марінеско Андрія Вікторовича, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2114,50 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       
       Судді: