Справа № 464/3183/19                        Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З. 
Провадження № 22-ц/811/4234/19                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 березня 2020 року м.Львів

  Справа № 464/3183/19
   Провадження № 22ц/811/4234/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
     суддів:                      Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В., 
секретар Іванова О.О.
з участю  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 13 листопада 2019 року у складі судді Чорної С.З.,
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (Експертно-кваліфікаційно комісія МВС), з участю третьої особи: Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, про визнання протиправним, скасування рішення та стягнення моральної шкоди,-

встановив:        
12 червня 2019 року ОСОБА_1  звернувся з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 листопада 2018 року на спеціальному засіданні Експертно-кваліфікаційною комісією МВС притягнуто його (позивача) до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо- транспортних пригод». Вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Вказує, що 13 лютого 2017 року на адресу Львівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України надійшла постанова прокурора Ужгородської місцевої прокуратури про призначення судової автотехнічної експертизи в кримінальному провадженні №12016070030003294. Виконання такої експертизи було доручено йому ( ОСОБА_1 ) - головному судовому експерту сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС України. Він має повну вищу технічну освіту за спеціальністю «Автомобільне господарство» та кваліфікацію інженера-механіка, повну вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» та кваліфікацію юриста, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судових експертиз та досліджень за спеціальностями: 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» і стаж експертної роботи понад 25 років. Зазначає, що 17 лютого 2017 року на виконання вказаної постанови ним був складений висновок експерта №1/172. Вважає свій висновок обґрунтованим та таким, що складений з дотриманням вимог чинних нормативно-правових документів. Зазначає, що вказаному висновку №1/172 дав оцінку ініціатор експертизи. У своєму листі прокурор зазначив, що експертом надано повну і вичерпну відповідь на поставлені питання. Позивач вказує, що 20 жовтня 2017 року ОСОБА_5 звернувся із заявою про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатського НДЕКЦ Маргіти В.І., яким було складено висновок №10/259 від 27 жовтня 2016 року в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні №12016070030003294. Згідно з висновком за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 у частині, що стосується працівника Львівського НДЕКЦ Монахова В ОСОБА_6 , затвердженого 13 лютого 2018 року Директором ДНДЕКЦ МВС: України - керівником Експертної служби МВС України Федотовим О.А., встановлено: розгляд заяви ОСОБА_5 про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта ОСОБА_7 у частині, що стосується його ( ОСОБА_1 ), завершити. Комісія визнала, що при проведенні експертизи, за результатами якої складено висновок експерта від 17 лютого 2017 року № 1/172 в кримінальному провадженні №12016070030003294, не було дотримано вимоги методик судової експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо - транспортних пригод та інших нормативних документів. Висновок визнано неповним та необґрунтованим, що вплинуло на об`єктивність відповідей на поставлені питання. Комісія прийшла до висновку про порушення ним (позивачем) вимог п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про судову експертизу». Зазначає, що згідно зі ст. 14 Закону України «Про судову експертизу» судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до відповідальності. Стверджує, що до відповідача не надходило жодних звернень про притягнення його (позивача) до відповідальності у зв`язку з порушенням ним вимог нормативно - правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз при складанні висновку №1/172. Заява ОСОБА_5 стосувалася іншого судового експерта - ОСОБА_7 та жодним чином не стосувалася його (позивача) дій та складеного ним висновку. Стверджує, що йому не відомо з чиєї ініціативи і на підставі чого було ініційовано проведення перевірки щодо порушення вимог нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз при складанні висновку №1/172. В процесі процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності та при ухваленні рішення від 23 листопада 2018 року порушено вимоги п.3 Розділу 7 Положення. Вказує, що у висновку за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатської НДЕКЦ ОСОБА_7 , у частині, що стосується працівника Львівського НДЕКЦ Монахова В.О. від 13 лютого 2018 року вказано, що «...висновок експерта від 17 лютого 2017 року № 1/172, складений головним судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_1 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи в кримінальному провадженні №12016070030003294 визнати таким, що при проведенні якого не було дотримано вимоги методик судової експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод та інших нормативних документів, неповним та необґрунтованим, що вплинуло на об`єктивність відповідей на поставлені питання...» Позивач вважає такі твердження помилковими, а складений ним висновок №1/172 правомірним та обґрунтованим. Зазначає, що немає жодного судового рішення чи рішення іншого органу державної влади, який би встановлював помилковість чи необґрунтованість складеного ним висновку №1/172. Відтак, всебічну, повну та належну оцінку висновку №1/172 буде надано виключно слідчими (судовими) органами в рамках кримінального провадження №12016070030003294. Стверджує, що в межах зазначеного вище кримінального провадження наявні висновки інших експертів, які аналогічні наданому ним висновку. Згідно з оскаржуваним рішенням ЕКК МВС до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у виді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо - транспортних пригод». Вважає, що навіть у разі наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності такий вид стягнення є занадто суворим та необґрунтованим. Крім цього, зазначає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що він безпідставно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, на роботі у нього погіршилися стосунки із керівництвом та колегами, усім відомо про позбавлення його кваліфікації, погіршилися стосунки у сім`ї. Вказує, що постійно перебував у пригніченому стані. Завдану моральну шкоду оцінює у 30 000 грн. Просить позов задовольнити.
Відповідачем надано відзив на позов від 23 липня 2019 року, де зазначено, що підставою для проведення перевірки дій позивача було звернення ОСОБА_5 . За результатами перевірки цього звернення встановлено порушення судовим експертом ОСОБА_8 О.В. вимог методик проведення судових експертиз при складанні висновку експерта. На розгляд ЕКК було подано документи, передбачені Положенням про Експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС. Під час проведення спеціального засідання ЕКК ОСОБА_1 була забезпечена можливість надати пояснення, відводів він не заявив. Встановлено відмінності між застосованим ОСОБА_1 експертним підходом від наявних методик та методичних рекомендацій, що призвело до необ`єктивної експертної оцінки дорожньої обстановки. Комісія прийняла рішення про застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача. Відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року в позові відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

4 березня 2020 року відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на її доводи, просять таку задовольнити.

Представники відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просять апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 16 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що порядок проведення атестації, присвоєння чи позбавлення кваліфікаційних класів судового експерта визначається міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Відповідно до статті 17 цього Закону для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюються експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність. До складу експертно-кваліфікаційних комісій входять найбільш досвідчені фахівці та науковці, які мають кваліфікацію судового експерта та стаж практичної роботи за спеціальністю не менше п`яти років. Серед них має бути не менше двох фахівців тієї експертної спеціальності і того класу, з яких комісія проводить атестацію, присвоює кваліфікацію судового експерта або кваліфікаційний клас, а також фахівець з процесуальних питань судової експертизи. 

Організаційно-правові засади діяльності, функції та порядок формування Експертно-кваліфікаційної комісії МВС (ЕКК); порядок розгляду питань про дисциплінарну відповідальність судових експертів Експертної служби визначені у Положенні про Експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС, затвердженому наказом МВС № 102 від 8 лютого 2017 року (далі-Положення).

Експертно кваліфікаційна комісія є колегіальним органом МВС з атестації працівників Експертної служби. Організаційне, матеріально-технічне, фінансове, науково-методичне та інформаційне забезпечення діяльності ЕКК здійснює Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС (далі - ДНДЕКЦ). ЕКК має печатку зі своїм найменуванням, інші необхідні для здійснення покладених на неї завдань штампи, бланки. ЕКК відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання щодо працівників Експертної служби про: 1) присвоєння або підтвердження кваліфікації судового експерта; 2) припинення діяльності як судового експерта; 3) присвоєння чи позбавлення кваліфікаційного класу судового експерта; 4) дисциплінарну відповідальність судового експерта. Формою роботи ЕКК є засідання. Рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС мають обов`язковий характер

Згідно з пунктом 13 розділу ІІ Положення ЕКК розглядає питання щодо присвоєння (підтвердження) та позбавлення працівників Експертної служби кваліфікації судового експерта, а також припинення їх діяльності як судових експертів з правом проведення тих видів судової експертизи, що наведені в переліку видів судової експертизи та експертних спеціальностей, за якими присвоюється кваліфікація судового експерта працівникам Експертної служби МВС. 

Відповідно до пунктів 1-6 розділу VІІ Положення працівники Експертної служби, які атестовані як судові експерти, відповідно до статті 14 Закону України «Про судову експертизу» можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз. Підставою для розгляду ЕКК питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта є подання директора ДНДЕКЦ (НДЕКЦ) за результатами проведеної перевірки, під час якої було встановлено порушення судовим експертом вимог законодавства з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз. 

Для розгляду питання про дисциплінарну відповідальність судового експерта до ЕКК в обов`язковому порядку подаються: 1) подання-характеристика працівника, складене і підписане директором ДНДЕКЦ (НДЕКЦ); 2) копії документів, що містять інформацію про допущення судовим експертом порушення нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз; 3) копії документів, що свідчать про виявлені в діяльності судового експерта порушення нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи, методик проведення судових експертиз (ухвали суду, слідчого судді; подання прокурора, керівника органу досудового розслідування, директора НДЕКЦ, голови ЕКК; звернення громадян тощо); 4) письмове пояснення працівника, стосовно якого пропонується розглянути питання щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, або документи, що свідчать про відмову в наданні такого пояснення; 5) висновок перевірки; 6) інші матеріали, що стосуються справи (за наявності). 

Згідно з пунктом 7 розділу VІІ Положення за результатами розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності судового експерта ЕКК приймає одне з таких рішень: 1) притягнути судового експерта до дисциплінарної відповідальності та застосувати відповідне дисциплінарне стягнення, визначене пунктом 10 цього розділу; 2) не притягувати судового експерта до дисциплінарної відповідальності.

При обранні виду дисциплінарного стягнення комісія повинна врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і результати роботи судового експерта за попередні роки.

Рішення комісії виноситься за відсутності судового експерта і оголошується відразу після прийняття та повідомляється письмово впродовж 5 робочих днів (пункт 9 розділду VІІ Положення ).

Відповідно до пункту 10 розділу VІІ Положення до судових експертів можуть бути застосовані такі дисциплінарні стягнення: 1) попередження; 2) позбавлення кваліфікації судового експерта; 3) пониження (позбавлення) кваліфікаційного класу судового експерта.

За результатами розгляду ЕКК питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності судового експерта з правом проведення певного виду судової експертизи (експертної спеціальності) складається протокол спеціального засідання Експертно-кваліфікаційної комісії МВС ( пункт 11 розділу VІІ Положення ).

Встановлено, що постановою Ужгородської місцевої прокуратури  від 30 січня 2017 року призначено судову автотехнічну експертизу в межах кримінального провадження № 12016070030003294. Для проведення експертизи постанова направлена до Львівського НКЕКЦ МВС України. Проведення експертизи доручено головному судовому експерту сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_1 , який провів судову експертизу та склав висновок експерта № 1/172 від 17 лютого 2017 року (а.с.16-20).

2 листопада 2017 року Міністерством юстиції зареєстровано заяву ОСОБА_5 від 20 жовтня 2017 року, адресовану Центральній експертно-кваліфікаційній комісії при Міністерстві юстиції України, про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатського НДЕЦК ОСОБА_7 . У цій заяві ОСОБА_5 висловив свою незгоду з висновком судового експерта групи автотехнічних досліджень відділу інженерної, технічної, економічної експертизи та оцінювальної діяльності Закарпатського НДЕКЦ ОСОБА_7 у кримінальному провадженні 12016070030003294; зазначив, що такий суперечить висновку експерта № 1/172 від 17 лютого 2017 року. Заявник просив притягнути до відповідальності експерта ОСОБА_7 . Зазначене звернення не стосувалося експерта Монахова О ОСОБА_9 В. і не було адресоване Експертно-кваліфікаційній комісії МВС. (а.с.22-23).

Відповідно до вимог пункту 3 розділу УП Положення, отримавши письмове звернення про допущення судовим експертом порушення вимог нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи та (або) методик проведення судових експертиз, голова ЕКК або його заступник призначає перевірку.

Є встановленим, що ОСОБА_5 не звертався до голови ЕКК МВС чи його заступника. Відомості про призначення цими посадовими особами перевірки відсутні.

Однак, 13 лютого 2018 року директором ДНДЕКЦ МВС України О ОСОБА_9 А. Федотовим затверджено висновок за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатського НДЕКЦ ОСОБА_7 у частині, що стосується працівника Львівського НДЕКЦ Монахова О.В., складеного заступником завідувача АТД лабораторії АТДтКДТЗ ДНДЕКЦ МВС України В.Д. Проценко та головним судовим експертом цього відділу В.В.Косяковим. (а.с.25-32). Докази про наявність правових підстав для проведення такої перевірки та надання висновку зазначеними вище працівниками ДНДЕКЦ МВС України, зокрема доручення їм проведення перевірки відповідно до пункту 4 розділу УП Положення, відсутні.

У цьому висновку зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатського НДЕКЦ Маргіти ОСОБА_10 І ОСОБА_9 досліджено висновок експерта від 17 лютого 2017 року № 1/172, складений експертом - Монаховим О.В. Висновок № 1/172 визнано таким, при проведенні якого не було дотримано вимог методик судової експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод та інших нормативних документів, неповним та необґрунтованим. Зазначено, що у діях судового експерта Монахова О.В. при складанні зазначеного висновку вбачаються порушення вимог пункту першого частини першої статті 12 Закону України «Про судову експертизу». 

За результатами перевірки заяви ОСОБА_5 про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Закарпатського НДЕКЦ Маргіти В.І. директором ДНДЕКЦ МВС України встановлено порушення у діях працівника Львівського НДЕКЦ Монахова О.В. Це питання винесено на розгляд Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України. У листі № 19/12-2/2461 від 13 лютого 2018 року зазначено, що питання про направлення матеріалів для розгляду ЕКК МВС щодо експерта ОСОБА_1 здійснюється за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 .

На спеціальному засіданні Експертно-кваліфікаційної комісії МВС 23 листопада 2018 року (протокол № 1876-С) ухвалено, відповідно до статей 14 та 17 Закону України «Про судову експертизу», підпункту 1 пункту 7 розділу VІІ Положення про Експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС, затвердженого наказом МВС № 102 від 8 лютого 2017 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 275/30143 1 березня 2017 року, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

Матеріали справи не містять доказів, якими стверджується незгода осіб, яких стосується дослідження експерта Монахова О.В., з висновком № 1/172 від 17 лютого 2017 року у зв`язку з його неповнотою чи неправильністю. Звернення ОСОБА_5 стосується висновку експерта ОСОБА_7 , з яким заявник не погодився. Зазначене звернення не адресувалося ЕКК МВС. Підставність проведення перевірки підрозділом МВС та розгляду питання про дисциплінарну відповідальність експерта Монахова ОСОБА_11 .В. ЕКК МВС не підтверджена належними та допустимими доказами. Звернення ОСОБА_5 до Центарльної експертно-кавліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта ОСОБА_7 не можна вважати зверненням до ЕКК МВС про притягнення до дисциплінарної відповідальності експерта Монахова О.В.

В межах кримінального провадження, у якому проводив експертизу позивач, проведено ряд повторних експертиз з цих самих питань. Висновки в частині з них аналогічні висновкам, до яких прийшов позивач, про що зазначено у висновку № 1/172. Зокрема, аналогічним є висновок експерта № 1125 судової автотехнічної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 12016070030003294, складеного 8 січня 2019 року експертом Демко І.М.

В матеріалах справи наявні звернення Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області, у яких йдеться про зразкове проведення експертизи Монаховим О.В., надання чітких, зрозумілих та повних висновків (а.с.21). 

Судом встановлено, що дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 порушено за заявою, яка його не стосувалась. Позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності не тим органам, до якого звернувся заявник щодо незгоди з висновком іншого експерта.

В матеріалах справи відсутні копії документів, що свідчать про допущення судовим експертом ОСОБА_1 порушення нормативно-правових актів з питань проведення судової експертизи, методик проведення судових експертиз (ухвали суду, слідчого судді, подання прокурора, керівника органу досудового розслідування, директора НКЕЦ, голови ЕКК, звернення громадян, тощо), подання яких до ЕКК передбачено в обов`язковому порядку для розгляду питання про дисциплінарну відповідальність експерта (підпункт 3 пункту 5 розділу УП Положення). Відсутнє також обґрунтування того, вимоги яких саме норм та нормативно-правових актів порушено позивачем.

Позивач вірно посилається на те, що відповідачем не обґрунтовано не лише підстави для застосування відповідальності, але й вид дисциплінарного стягнення, який обрано йому (у тому випадку, якщо буде встановлено, що до нього належить застосувати дисциплінарне стягнення).

Є встановленим, що позивач працює в експертній службі з 1993 року. Відомості про те, що він раніше притягувався до відповідальності, відсутні. На ці обставини комісія не посилається.
       Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що висновок  експерта від 17 лютого 2017 року № 1/172, складений головним експертом сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ ОСОБА_1 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016070030003294, є неповним, необґрунтованим, а також таким, під час проведення якого не було дотримано вимоги методик судової експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод та інших нормативних документів, що вплинуло на об`єктивність відповідей на поставлені питання. При цьому суд аналізував технічні, а не правові питання.
       Суд аналізував дії водіїв транспортних засобів, причетних до ДТП, за наслідками якої зареєстровано кримінальне провадження; відповідність їх дій вимогам Правил дорожнього руху з технічної точки зору без посилань на конкретні докази, якими це стверджується. Суд у мотивувальній частині рішення посилався на те, що експертом ОСОБА_1 не використані певні методики проведення експертизи та висловив свою думку які саме методики доцільно застосовувати; що стало підставою для відмови у позові.
       До таких висновків суд прийшов внаслідок самостійного аналізу відповідей експерта на поставлені перед ним запитання, дослідження яких потребують спеціальних знань у галузі іншій, ніж право. Належні та допустимі докази на підтвердження цього в матеріалах справи відсутні.
       Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
       З урахуванням встановленого на підставі наданих доказів, колегія суддів прийшла до висновку, що при вирішенні питання про притягнення експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не дотримані процедура підготовки матеріалів до розгляду ЕКК та порядок розгляду питання про таку відповідальність, передбачені розділом УП Положення. За таких обставин відповідно до статті 376 ЦПК України оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.
Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди, вважає, що ця вимога підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню , моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.
Є встановленим, що позивач у зв`язку з притягненням його до дисциплінарної відповідальності з порушенням вимог закону, повинен був вживати додаткових заходів для організації своєї праці, відстоювати свої порушені права, що тривало значний час. У зв`язку з цим він зазнав втрат немайнового характеру. З урахуванням обставин справи, принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що в користь позивача із відповідача належить стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., що відповідатиме позиції Верховного Суду України, наведеній у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року.
Розподіл судових витрат між сторонами належить провести відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
       Керуючись: ст. 141, 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року скасувати   та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Експертно-кваліфікаційно комісії МВС від 23 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді позбавлення кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму дорожньо-транспортних пригод».

Стягнути з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (вулиця Велика Кільцева, 4, м.Київ, 03170, ЄДРПОУ 25574630) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 5000 грн. (п`ять тисяч грн.) моральної шкоди, та 3 842 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн.) сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 10 березня 2019 року.

Головуючий 

Судді