УХВАЛА

01 квітня 2020 року 
Київ
справа №495/10752/19
адміністративне провадження №К/9901/8920/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Данилевич Н.А., Радишевської О.Р., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від                 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,    
в с т а н о в и в :
Громадянка Республіки Казахстан ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позовні вимоги задоволено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Білгород-Дністровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 33 від 16 листопада 2019 року «Про примусове повернення».
Не погоджуючись із указаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу до Суду. 
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого. 
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і  стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу (в чинній редакції) обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
З огляду на зазначене, зважаючи на предмет спірних правовідносин, за своєю суттю ця справа стосується перебування іноземця на території України.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 328, 333 КАС України, 
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Білгород-Дністровського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.   
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                           Н.А. Данилевич  

                                                                                                    О.Р. Радишевська