Справа № 161/11548/19  Провадження № 22-з/802/13/20 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М. 	
Категорія: 44 	Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року                                                                  місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,
       суддів - - Здрилюк О.І., Матвійчук Л.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за  позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

                                         В С Т А Н О В И В :

Постановою Волинського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року  апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2019 року, яким відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 , в даній справі-залишено без змін. 
24 лютого 2020 року до Волинського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача Петрука ОСОБА_5 про ухвалення у даній справі додаткового судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи апеляційним судом.
Заперечення на подану заяву від позивача не надійшли.
Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України справу розглянуто без виклику учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що заява підлягає до задоволення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною першою, пунктів 1, 4 частиною третьої статті 133 ЦПК України визначено, що  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені.
В суді апеляційної інстанції в судових дебатах представником відповідача ОСОБА_2 було зроблено заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу, заяву було подано в межах строку визначеного ст. 141 ЦПК України.
До заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу заявником приєднано акт № 2 приймання - передачі правничої допомоги від 21 лютого 2020 року та квитанцію від 23 лютого 2020 року про сплату ОСОБА_1 500 гривень згідно договору  про надання правничої допомоги від 02 вересня 2019 року та акту № 2 приймання-передачі наданих послуг від 21 лютого 2020 року у цивільній справі №161/11548/19. В матеріалах цивільної справи міститься договір про надання правничої допомоги від 02 вересня 2019 року, який  укладений між адвокатом Петруком І.В. та відповідачем ОСОБА_1 та додаток №1 до нього.
З урахуванням наведених доказів, а також відсутності заперечень позивача щодо сплаченого відповідачем розміру, апеляційний суд вважає підставною та обґрунтовано доведеною стороною відповідача для відшкодування витрат на правничу професійну допомогу суму 500 грн., яка підлягає стягненню із позивача.
Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 268 ч.5, 270, 381, 382, 384 ЦПК України,

                                             П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.
Ухвалити у даній справі додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт: НОМЕР_1 від 27.05.2019 р., яка проживає : АДРЕСА_1 ,)  на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає: АДРЕСА_2 )  АДРЕСА_3 ( п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.    

Головуючий:

Судді