П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
        22 травня 2020 року	                                                    м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисника останнього - адвоката Маковей О.Г., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій наявне і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року стосовно
 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
та
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:
 
            Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
            Цією ж постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, та на нього за цим законом накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
 
Як указано в постанові, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 078165 від 13 грудня 2019 року, складеного стосовно ОСОБА_3 за порушення ним п.п. 1.10, 4.14 Правил дорожнього руху, останній  20 листопада 2019 року близько 19 год. 20 хв., рухаючись по пр-ту Оболонському, 24, в м. Києві, керуючи електросамокатом «Ninebot», раптово виїхав на нерегульований пішохідний перехід, чим створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 ,  під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
            Крім того, відповідно до постанови суду, 20 листопада 2019 року о 19 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Оболонському, 24, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної, залишив місце події.
 
            Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
            ОСОБА_1 вважає, що суд дійшов помилково висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки саме з вини останнього сталася дорожньо-транспортна пригода, який, в порушення п.п. 1.10, 4.14 Правил дорожнього руху, створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення з його автомобілем, що, в свою чергу, знайшло своє підтвердження його- ОСОБА_1 поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 078165 від 13 грудня 2019 року, поясненнями самого ОСОБА_3 , наданих ним працівникам поліції, та іншими матеріалами справи.
            Одночасно, в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який, як зазначає ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, з огляду на те, що участі в судовому засіданні він не приймав, а копію оскаржуваного рішення він отримав 13 березня 2020 року.
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційної скарги в повному обсязі та просив задовольнити її з наведених в ній підстав,  ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката Маковей О.Г., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись  на законність та обґрунтованість постанови суду, вивчивши матеріали справи,  переглянувши відеозапис, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.    
 
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови місцевого суду, ОСОБА_1 не був присутнім під час постановлення рішення 20 лютого 2020 року, пояснюючи в суді апеляційної інстанції це тим, що не мав фізичної можливості на це, оскільки знаходився на прийомі у лікаря, а копію оскаржуваного рішення він отримав 13 березня 2020 року.
За наведеним, а також виходячи з того, що апеляційна скарга, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, була подана 26 березня 2020 року, тобто у 10 десятиденний строк  - з моменту отримання її копії -13 березня 2020 року, можна погодитися з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20 лютого 2020 року.
 
Що ж стосується доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, то вони на увагу не заслуговують з огляду на нижченаведене.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З матеріалів справи  стосовно вбачається, що наведені вимоги закону суддею Оболонського районного суду м. Києва під час її розгляду були дотримані.
Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам події та підтверджений матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у тому числі поясненнями особи, щодо якої був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Так,  відповідно до  протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18    № 078165 від 13 грудня 2019 року, 20 листопада 2019 року о 19 год. 20 хв. в м. Києві по пр-ту Оболонсокму, 24, ОСОБА_3 , рухаючись на електросамокаті «Ninebot», раптово виїхав на нерегульований пішохідний перехід, чим створив небезпеку для інших учасників руху та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 1.10, 4.14 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 1).
 
Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 та підтверджених в судах першої і апеляційної інстанції, 20 листопада 2019 року о 19 год. 20 хв., керуючи електросамокатом, виїхав на нерегульований пішохідний перехід і автомобілі, які наближались до переходу - зупинились. Він проїхав першу та другу смуги руху, але в третій смузі відбулось зіткнення з автомобілем «Nissan», під керуванням водія ОСОБА_1 , який їхав на великій швидкості, не гальмуючи перед пішохідним переходом. Із-за потужності удару його електросамокат відкину на кілька метрів.
Зазначає і про те, що водій ОСОБА_4 , на пропозицію викликати працівників поліції, повідомив, що  за браком часу він не буде очікувати приїзд патрульної  поліції та залишив місце пригоди.
 
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 пояснив, що 20 листопада 2019 року близько 19 год. він рухався на своєму автомобілі «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , по Оболонському проспекту в м.  Києві і побачивши вільну ліву смугу, перелаштувався і побачив пішохідний перехід. Оскільки швидкість була близько 20-25 км/год., то перед пішохідним переходом загальмував і майже зупинився. Впевнившись, що дорогу ніхто не переходить, почав рух і через декілька секунд почув несильний удар в праву бічну частину переднього бамперу, одразу зупинився.
Зазначає, що ОСОБА_3 , керуючи електросамокатом, рухався з доволі великою швидкістю і саме він раптово виїхав на нерегульований пішохідний перехід, а тому він його і не побачив.
 
В суді апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис подій, який також був предметом дослідження і судом першої інстанції, відповідно до якого вбачається, що водій ОСОБА_3 виїхав на нерегульований пішохідний перехід з правого боку, в той час як автомобілі в середній та крайній правій смузі руху не рухались, пропускаючи перехожих. Автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , спочатку рухався в середній смузі, однак об`їжджаючи автомобілі, що зупинились перед пішохідним переходом, перестроївся в крайню ліву смугу руху, при цьому не знижуючи швидкості, на пішохідному переході здійснив зіткнення з електросамокатом під керуванням   ОСОБА_3 .
            
Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував  всі обставини події, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованих висновків щодо невинуватості ОСОБА_3 у порушенні як п. 1.10 Правил дорожнього руху, з огляду на те, що даний пункт не може застосовуватися до даної події, оскільки не встановлює обов`язкових правил поведінки, порушення яких призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, так і п. 4.14 цих Правил, оскільки ОСОБА_3 , виїхавши на пішохідний перехід, перед яким у двох смугах вже зупинились транспортні засобі і зіткнення відбулось з автомобілем «Nissan» в крайній лівій смузі, коли ОСОБА_3 вже завершував проїзд пішохідного переходу.
 
Доводи апеляційної скарги  щодо винесення постанови без всебічного з`ясування  обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, в тому числі і відеозапис досліджуваних подій, з якого вбачається, що ОСОБА_3 вже завершував проїзд пішохідним переходом, в той час як ОСОБА_1 виїхав на пішохідний перехід і, в порушення         п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, якими регламентовано, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб на місці пригоди - зупинився за кілька метрів за пішохідним переходом, та, в послідуючому вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, оскільки залишив місце події.
 
Таким чином, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.
 
За викладеним, апеляційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
                                                            П О С Т А Н О В И В:
 
            Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року - задовольнити. 
 
            Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, якою провадження у справі стосовно  ОСОБА_3  за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

 
 
Суддя Київського апеляційного суду                                                                   С.В.Гладій