Ухвала
Іменем України 
 
19 березня 2020 р.
м. Київ
Справа № 577/12/18
Провадження № 51-1443 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2018 року приведено вирок Кіровського районного суду м. Астрахані Російської Федерації від     05 квітня 2017 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, до 10 років позбавлення волі, у відповідність із законодавством України. Продовжено виконання цього вироку на території України. Визначено вважати ОСОБА_4 засудженим за вказаним вироком відповідно до законодавства України за ч. 2 ст. 307 КК України до 10 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з 05 квітня 2017 року. В строк відбування покарання зараховано час тримання його під вартою з 17 жовтня 2016 року по 04 квітня 2017 року включно.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за результатом розгляду якої Сумський апеляційний суд ухвалою від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу засудженого задовольнив. Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2018 року було змінено. На підставі ч. 5 ст. 72  КК України було зараховано у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 час тримання його під вартою з 17 жовтня 2016 року по 08 червня 2017 року включно із розрахунку один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині ухвалу місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Статтею 424 КПК України визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. У касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в  апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до Глави 46 «Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб» КПКУкраїни.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниосновними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 7 ст. 610 КПКвстановлено, що за наслідками розгляду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави  у відповідність із законодавством України суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПКУкраїни вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені відповідно до Глави 46 цьогоКодексу, касаційному оскарженню не підлягають. Це відповідає позиції Верховного Суду, яка висловлена в постанові від 12 вересня 2019 року у справі № 653/148/18, провадження № 51- 4556 ск 19.
Враховуючи викладене, а також те, що ухвалою Сумського апеляційного суду від           10 грудня 2019 року розглянуто по суті апеляційну скаргу на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2018 року, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від             22 січня 2018 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                            ОСОБА_3